Справа № 158/128/26
Провадження № 2-а/0158/10/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

27 січня 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі: 
головуючого - судді Костюкевича О.К.
при секретарі Хмілевській І.О.
за позивача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ківерці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області, про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.01.2026 начальником СРПП ВП № 1 (Ківерці) Луцького РУП майором поліції Прокопчуком Ю.А. було винесено постанову серії ББА №344689 від 06.01.2026, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 1190 грн.
Відповідно до постанови серії ББА №344689 від 06.01.2026 на а/д Т-0309 м. Ківерці-с. Борохів, ОСОБА_1 керував автомобілем TOYOTA HILUX д.н.з. НОМЕР_1 в якому забруднений задній номерний знак, що не дає змогу чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, а також відсутній поліс цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.9 (в), 2.1 (ґ) ПДР України.
Вказує, що він не керував т/з із забрудненим номерним знаком, як це зазначено в оскаржуваній постанові. Працівник поліції не надав водію ОСОБА_1 жодного належного доказу, який би підтверджував факт неможливості чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів.
Крім цього, працівники поліції не здійснювали його зупинку в розумінні норм статті 35 Закону України «Про національну поліцію». Автомобіль TOYOTA HILUX д.н.з. НОМЕР_1 стояв на узбіччі дороги з увімкненою аварійною сигналізацією, не порушуючи ПДР України.
Разом з тим, 06.01.2026 начальником СРПП ВП № 1 (Ківерці) Луцького РУП майором поліції Прокопчуком Ю.А. було винесено постанову серії ББА № 344690 від 06.01.2026, згідно із якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 128 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 680,00 грн.
Відповідно до постанови серії ББА № 344690 від 06.01.2026 ОСОБА_1 , як посадова особа, виконуючи обов`язки механіка, здійснив випуск на лінію транспортного засобу TOYOTA HILUX д.н.з. НОМЕР_1 в якому відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п.п. 1.5 ПДР України, Закон України «Про автомобільний транспорт» (стаття 34).
Зазначає, що станом на 06.01.2026 позивач ОСОБА_1 обіймав посаду начальника транспортної дільниці Ківерцівської транспортної дільниці Ківерцівського надлісництва, що підтверджується наказом ДП «Ліси України» Філія «Поліський лісовий офіс» «№ 1562-к від 07.11.2025, а тому не несе відповідальності за випускна лінію саме т/з в якому відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.
Вважає, що вищевказані постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконними, необґрунтованими, без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та дослідження доказів, такими, що підлягають скасуванню через відсутність події та складу адміністративного правопорушення, а тому просить скасувати оскаржувані постанови та стягнути із відповідача судові витрати пов`язані із розглядом справи.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У відзиві на позовну заяву представник відповідачів просить відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову у зв`язку з його безпідставністю, оскільки твердження позивача є хибними та необґрунтованими. Поліцейський діяв правомірно, в межах діючого законодавства, а тому підстав для скасування постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачається.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задоволити.
Представник відповідача в судове засідання не заявився, причини неявки суду невідомі.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 06.01.2026 начальником СРПП ВП № 1 (Ківерці) Луцького РУП майором поліції Прокопчуком Ю.А. було винесено постанову серії ББА №344689 від 06.01.2026, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 1190 грн.
Відповідно до постанови серії ББА №344689 від 06.01.2026 на а/д Т-0309 м. Ківерці-с. Борохів, ОСОБА_1 керував автомобілем TOYOTA HILUX д.н.з. НОМЕР_1 в якому забруднений задній номерний знак, що не дає змогу чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, а також відсутній поліс цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.9 (в), 2.1 (ґ) ПДР України.
Разом з тим, 06.01.2026 начальником СРПП ВП № 1 (Ківерці) Луцького РУП майором поліції Прокопчуком Ю.А. було винесено постанову серії ББА № 344690 від 06.01.2026, згідно із якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 128 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 680,00 грн.
Відповідно до постанови серії ББА № 344690 від 06.01.2026 ОСОБА_1 , як посадова особа, виконуючи обов`язки механіка, здійснив випуск на лінію транспортного засобу TOYOTA HILUX д.н.з. НОМЕР_1 в якому відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п.п. 1.5 ПДР України, Закон України «Про автомобільний транспорт» (стаття 34).
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.
Частиною першою статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративний проступок - це насамперед дія або бездіяльність, що при наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя. 
Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.
Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З матеріалів справи вбачається, зокрема із аналізу посадової інструкції начальника Ківерцівської транспортної дільниці Ківерцівського надлісництва Філії «Поліський лісовий офіс», що ОСОБА_1 не несе відповідальності за випуск на лінію саме т/з в якому відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, а тому суд вважає, що постанову серії ББА №344690 від 06.01.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 128 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Крім цього, із дослідженого в судовому засіданні відеозапису долученого представником відповідача, вбачається, що номерний знак НОМЕР_1 автомобіля TOYOTA HILUX дійсно присипаний снігом (враховуючи погодні умови), однак є читабельним, тобто в повній мірі можна прочитати інформацію, яка зображена на ньому. При цьому, відповідачем, жодного належного доказу, який би підтверджував факт неможливості визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, суду не надано. Із відеозапису вбачається, що працівники поліції не намагалися встановити істини (заміри відстані, свідки, тощо), а саме чи дійсно з відстані 20 метрів номерний знак неможливо прочитати.
Таким чином, на переконання суду, працівниками поліції передчасно притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, не з`ясувавши повно та всебічно всіх обставин справи, а тому дійшов висновку, що справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити.
Також, суд враховує, що частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена безумовна відповідальність особи за керування транспортним засобом, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться, зокрема, в полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") або не пред`явила чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.
У відповідності до п. «а» ст. 2,4. та п. «ґ» ст. 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі та на вимогу поліцейського повинен пред`явити для перевірки чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
При цьому, статтею 126 КУпАП передбачено, що поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") повинен бути пред`явлений патрульному поліцейському у спосіб, який дає можливість йому прочитати та зафіксувати дані, а внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування пред`являється у візуальній формі страхового поліса.
Зважаючи на викладене, враховуючи відсутність у позивача на момент зупинки транспортного засобу чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі або чинного внутрішнього страхового договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, суд дійшов висновку, що інспектором поліції правомірно було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що постанова ББА №344690 від 06.01.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 128 КУпАП є неправомірною, прийнятою з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.
Також, суд вважає за необхідне змінити захід стягнення накладеного на ОСОБА_1 , постановою серії ББА №344689 від 06.01.2026, за вчинення правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121-3, частиною 1 статті 126 КУпАП (за правилами частини 2 статті 36 КУпАП), із штрафу в розмірі 1190,00 грн. на штраф в розмірі 425,00 грн., за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121-3 КУпАП - закрити.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Разом з тим, в силу пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Згідно посвідчення УБД серії НОМЕР_2 від 26.06.2015 позивач ОСОБА_1 являється учасником бойових дій, а тому має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, пункт 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
За таких обставин, за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції у Волинській області слід стягнути судовий в дохід держави.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат. Зокрема, згідно ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Суд наголошує, що ст. 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог ч. 5 ст. 134 КАС України щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Так, зокрема, представник позивача по справі просить стягнути з відповідача понесені витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 4000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав суду: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 1452 від 24.11.2023; копію ордеру серії АС № 1170087 від 09.01.2026; договір про надання правничої допомоги № 02 від 09.01.2026; додаток № 1 до Договору, де міститься розрахунок суми гонорару адвоката за надані ним послуги; акт прийому-передачі наданих послуг згідно Договору № 02 від 09.01.2026; платіжну інструкцію № @ 2PL128795 від 14.01.2026, в якому зазначено, що ОСОБА_1 були надані послуги по договору №02 від 09.01.2026 на загальну суму 4000,00 грн., яка включає в себе підготовку та направлення до Ківерцівського районного суду Волинської області адміністративного позову та представництво інтересів клієнта в суді.
Таким чином, проаналізувавши матеріали справи та докази в їх сукупності, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді позивачем, бере до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані правничі послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт та з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення витрат за правничу допомогу адвоката в розмірі 2000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 6, 10, 19, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення задовольнити частково.
Скасувати постанову серії ББА №344690 від 06.01.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 128 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Змінити захід стягнення накладеного на ОСОБА_1 , постановою серії ББА №344689 від 06.01.2026, за вчинення правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121-3, частиною 1 статті 126 КУпАП (за правилами частини 2 статті 36 КУпАП), із штрафу в розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень 00 копійок на штраф в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 коп., за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121-3 КУпАП - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції у Волинській області в дохід держави - 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.
В задоволені решти позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич

Повний текст судового рішення складений - 27.01.2026