Справа № 686/7938/25
Провадження № 2/686/2835/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2026 року 
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.,
за участі секретаря Томашівської А.Т. 
за участі представника відповідача Дмитришеної В.В.
представниківа третьої осіб Ленчик В.М. 
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, представник Міністерство юстиції, треті особи Хмельницька обласна прокуратура, Головне управління державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди , -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди 25 000 000 грн. станом на 01 січня 2025 року завданої тривалим невиконанням рішення суду. 
29 січня 2010 року слідчим з ОВС СВ ПМ ДПА у Хмельницькій області Вуйцих О.В. було порушено кримінальну справу № 41/0238 за фактом незаконного заволодіння, службовими особами ВАТ «Завод Пульсар», ПМП «ЮНАР» та ПП «Дизайн Буд Сервіс Поділля», чужим майном та легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом. 
Вироком Хмельницького міськрайоного суду від 05 листопада 2013 року, залишеним у цій частині без зміни ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 28 січня 2014 року, позивача за обвинуваченням у вчинені злочинів передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.2 ст.209, ч.2 ст.366 КК України виправдано за відсутністю складу цих злочинів та засуджено за ч.1 ст.366 КК України із звільненням, на підставі ч.5 ст.74 КК України від покарання.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 28 січня 2014 року апеляційну скаргу на цей вирок в частині засудження за ч.1 ст.366 КК України було частково задоволено, вирок у частині засудження за ч.1 ст.366 КК України скасовано з направленням справи у цій частині прокурору Хмельницької області на додаткове розслідування.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2011року, справа № 2-а-9045/10/2270/3, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення ДПІ у м. Хмельницькому №0005222301/0/8262 та № №0005232301/0/8263 від 18.10.2010 року. Апеляційна скарга ДПІ у м. Хмельницькому залишилась без задоволення ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року.
Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області Балюка В.О. від 29 грудня 2015 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.212, ч.2 ст.366 КК України закрито на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, скасовано запобіжний захід. 
Ухвалою від 10 січня 2017 року по справі 686/2708/17 відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 за участю третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області до Державної казначейської служби України, прокуратури Хмельницької області, Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про стягнення моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18.05.2017 року та апеляційного суду від 27.07.2017 року, частково задоволено позов, стягнуто з рахунку державного бюджету України 300 тис. грн. моральної шкоди.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 під слідством та судом перебував з 18 листопада 2010 року по 29 грудня 2015 року, тобто 5 років 1 місяць та 11 днів.
За поданням слідчого з ОВС СВ ПМ ДПА у Хмельницькій області від 11 березня 2011 року постановою Хмельницького міськрайонного суду від 12 березня 2011 року, залишеною без зміни ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 18 березня 2011 року відносно ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід .
Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області від 29 грудня 2015 року кримінальне провадження за обвинуваченням позивача у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК Україниу зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості у вчиненні цих кримінальних правопорушень у суді та вичерпанням можливостей їх отримати та скасовано запобіжний захід. Крім того, суд зробив правовий висновок, що до припинення та унеможливлення зайняття підприємницькою діяльністю ОСОБА_1 на протязі 5 років 1 місяць та 11 днів.
6.03.2017 року прокуратура Хмельницької області відмовила позивачу в прийняті постанови. Відмова була оформлена листом від 06.03.2017 року № 64/5 0577-5. 
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2017 у справі №822/1816/17, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 , визнано протиправними дії прокуратури Хмельницької області щодо відмови у прийняті постанови про відшкодування ОСОБА_1 втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування № 32014240000000028 від 16.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, прийняття якої передбачене статтею 12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" № 266- 94 від 01.12.1994, а також зобов`язано прокуратуру Хмельницької області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 до прокуратури Хмельницької області з приводу виплати йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування № 32014240000000028 від 16.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, та прийняти постанову у порядку, передбаченому ст. 12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" № 266-94 від 01.12.1994. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На виконання рішення суду у справі № 822/1816/17, прокуратура Хмельницької області прийняла постанову, від 31 березня 2021 року, про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового органів досудового розслідування, прокуратури і суду про відмову у задоволені вимог.
Дана постанова була предметом розгляду у адміністративній справі №560/257/20, визнано протиправною та скасовано рішенням Хмельницького окружного адмінстративного суду від 24 ерезня 2020 року.
Станом на 01. 01. 2025 року, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у справі № 560/257/20 не виконане, постанова у порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» №266-94 від 01.12.1994 року не прийнята, прийнята, що є фактом не належного виконання судового рішення. Порушено право позивача на справедливий суд.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди позивач оцінює в розмірі
25 000 000 грн. що порівняно з характером та обсягом страждань (фізичних,душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин,зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача на протязі більш ніж 4 років.
Неможливість досудового врегулювання спору зумовила звернення позивача до суду.
Позивач позов підтримав та наполягав на його задоволені, просив здійснювати розгляд справи за відсутності.
Представник Міністерства юстиції подав письмовий відзив, в якому просив відмовити у задоволені позову, оскільки не є належним відповідачем у даній справі, не доведено протиправність його дій та причинний зв`язок між завданою шкодою та його діями. Прокуратура дала письмові пояснення, які підтримала в судовому засіданні. 31.03.2021 прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Хмельницької обласної прокуратури втретє винесено постанову про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування і суду, якою визначено суму відшкодування 0 грн., 0 коп. Під час досудового розслідування ОСОБА_1 не відбував покарання чи виправні роботи як адміністративне стягнення, а також не був відсторонений від роботи (посади) у розумінні ст. 147 КПК України в редакції 1960 року та ст. ст. 154-158 чинного КПК України (тобто слідчим або судом не виносились постанови (ухвали) про відсторонення його від посади чи роботи) у Хмельницької обласної прокуратури відсутні законні та достатні підстави для визначення ОСОБА_1 розміру сум відшкодування заробітку та інших грошових доходів, які передбачені пунктом 1 статті 3 цього Закону. Згідно із ч. 2 ст. 12 Закону № 266/94-ВР у разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскарнл`гн постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку. Скориставшись вказаним правом ОСОБА_1 оскаржив прийняту прокуратурою постанову від 31.03.2021 до суду. Окрім того, па час винесення оскаржуваної постанови від 31.03.2021, відповідно до п. 5 ст. З Закону ОСОБА_1 стягнуто на підставі рішень судів усю шкоду, завдану незаконним притягненням до кримінальної відповідальності. Так, рішення апеляційного суду Хмельницької області від 27.07.2017 у справі № 686/2708/17 на користь ОСОБА_1 стягнуто з державного бюджету 300 тис. грн. моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 11.11.2020 у справі №686/1049/18 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду від 15.05.2018 та постановлене нове судове рішення, яким стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 21324,41 гри. втраченого заробітку з урахуванням індексу інфляції та 28000 грн. витрат за надання правової допомога.
Таким чином, на час прийняття Обласною прокуратурою постанови від 14.01.2019 судами визначено розмір втраченого ОСОБА_1 заробітку та інших доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Позивачем не наведено жодного доказу, що йому завдано моральну шкоду; він не довів причинно-наслідкового зв`язку між діями заподіювача та шкодою, на яку він посилається. Сам факт скасування постанови прокурора не свідчить про протиправність дій держави та завдання моральної шкоди позивачу, враховуючи, що права та інтереси позивача були поновлені рішеннями судів. 
Головне управління Державної казначейської служби України надало письмові пояснення, які підтримали в судовому засіданні. Вказали, що Державна казначейська служба України та її територіальні органи у порядку постанови КМУ № 845 від 03.08.2011 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» (надалі —Порядок №845) лише виконує рішення суду про стягнення коштів з Державного бюджету України, а не відповідає за зобов`язаннями Держави або державних органів.
Крім того, повідомляємо, що Головне управління Казначейства не здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам. Відповідно до п. 35 Порядку виконання рішень безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, завданої фізичним та юридичним особам здійснюється Державною казначейською службою України Державна казначейська служба України та Головне управління Казначейства є окремими юридичними особами. Головне управління Казначейства виступає від власного імені, самостійно відповідає за власними зобов`язаннями і є окремим учасником цивільних відносин відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного кодексу України.
Головне управління Казначейства не перебувало із позивачем у цивільно -правових відносинах, а тому не завдавало і не могло завдати останньому шкоди. Сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково аргументована поза розумним сумнівом із зазначенням того, які конкретно дії (бездіяльність) спричинила моральні переживання та наскільки вони були інтенсивними, щоб сягнути рівня страждань.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матерали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.
Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право після використання всіх національних засобів юридичного захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна. (ст.55 Конституції України).
У статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. (п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про вілшкодування моральної (немайнової) шкоди»). В пункті 5 вказаної Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.
При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Збитками(майновою шкодою) є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повно обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі(ст.22 ЦК України).
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.
Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
При цьому, з урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання вказаних рішень незаконними й їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.
За висновком Верховного суду України у справі № 6-501цс17 шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).
Відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана в тому числі внаслідок процесуальних дій, що обмежують права громадянина. 
Для настання відповідальності перед позивачем обов`язковою умовою є визнання наведених рішень незаконними та їх подальше скасування, а також визнання дій або бездіяльності таких органів (посадових осіб) протиправними. Вина є підставою для відповідальності.
Відшкодування моральної шкоди відповідно до ст..4. Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» здійснюється за рахунок державного бюджету.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом(ст..81 ЦПК України). У п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправя сторін, та враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Вироком Хмельницького міськрайоного суду від 05 листопада 2013 року, залишеним у цій частині без зміни ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 28 січня 2014 року, позивача за обвинуваченням у вчинені злочинів передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.2 ст.209, ч.2 ст.366 КК України виправдано за відсутністю складу цих злочинів та засуджено за ч.1 ст.366 КК України із звільненням, на підставі ч.5 ст.74 КК України від покарання.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 28 січня 2014 року, апеляційну скаргу на цей вирок в частині засудження за ч.1 ст.366 КК України було частково задоволено, вирок у частині засудження за ч.1 ст.366 КК України скасовано з направленням справи у цій частині прокурору Хмельницької області на додаткове розслідування, запобіжний захід залишено без змін.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2011року, справа № 2-а-9045/10/2270/3, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення ДПІ у м. Хмельницькому №0005222301/0/8262 та №№0005232301/0/8263 від 18.10.2010 року. Апеляційна скарга ДПІ у м. Хмельницькомузалишилась без задоволення ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року.
Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області Балюка В.О. від 29 грудня 2015року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень. Передбачених ч.2 ст.212, ч.2 ст.366 КК України закрито на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, скасовано запобіжний захід.
Ухвалою від 10 січня 2017 року по справі 686/2708/17 відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 за участю третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області до Державної казначейської служби України, прокуратури Хмельницької області, Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про стягнення моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18.05.2017 року та апеляційного суду від 27.07.2017 року, частково задоволено позов, стягнуто з рахунку державного бюджету України 300 тис. грн. моральної шкоди.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2017 у
справі №822/1816/17, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 , визнано протиправними дії прокуратури Хмельницької області щодо відмови у прийняті постанови про відшкодування ОСОБА_1 втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування № 32014240000000028 від 16.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, прийняття якої передбачене статтею 12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" № 266-94 від 01.12.1994, а також зобов`язано прокуратуру Хмельницької області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 до прокуратури Хмельницької області з приводу виплати йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування № 32014240000000028 від 16.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, та прийняти постанову у порядку, передбаченому ст. 12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" № 266-94 від 01.12.1994. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На виконання рішення суду у справі № 822/1816/17, прокуратура Хмельницької області прийняла постанову, від 08 листопада 2017 року, про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду .
Зазначеною вище постановою, було відмовлено у відшкодуванні ОСОБА_1 шкоди, завданої йому діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,оскільки досудове розслідування проводило Слідче управління фінансових розслідувань ДФС у Хмельницькій області.
01.08.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №822/1816/17, виданого 31.10.2017 Хмельницьким окружним адміністративним судом, яким зобов`язано прокуратуру Хмельницької області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 до прокуратури Хмельницької області з приводу виплати йому втраченого заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування № 32014240000000028 від 16.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 та ч. 2 ст. 366 КК України, та прийняти постанову у порядку, передбаченому ст. 12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" № 266-94 від 01.12.1994. 3.8 У зв`язку з виконанням боржником виконавчого листа № 822/1816/17, виданого 31.10.2017 Хмельницьким окружним адміністративним судом, постановою від 17.09.2018 № 56898637 державного виконавця закінчено виконавче провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Постановою від 25.10.2018 у справі № 2240/3246/18 Хмельницького окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 17.09.2018.
Постановою, від 11.11.2018 у справі № 2240/3246/18, Сьомого апеляційного адміністративного суду скасовано рішення від 25.10.2018 Хмельницького окружного адміністративного суду, визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця від 17.09.2018 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання, постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2017. Постановою від 05.12.2018 державним виконавцем поновлено виконавче провадження. Вимогою від 22.12.2018 державним виконавцем зобов`язано прокуратуру Хмельницької області виконати виконавчий лист № 822/1816/17 від 31.10.2017, виданий Хмельницьким окружним адміністративним судом, протягом десяти робочих днів та повідомити державного виконавця про виконання.
Постановою прокуратури Хмельницької області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду від14.01.2019 відмовлено у відшкодуванні заробітку та інших грошових доходів ОСОБА_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , а також іншої шкоди, завданої йому незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.
Постанову прокуратури Хмельницької області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду від 14.01.2019, якою відмовлено у відшкодуванні заробітку та інших грошових доходів ОСОБА_1 14.01.2019 за вих. № 04/5-1226-14 направлено головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюті І.М.
31.03.2021 прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Хмельницької обласної прокуратури винесено постанову про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування і суду, якою визначено суму відшкодування 0 грн., 0 кон. Під час досудового розслідування ОСОБА_1 не відбував покарання чи виправні роботи як адміністративне стягнення, а також не був відсторонений від роботи (посади) у розумінні ст. 147 КПК України в редакції 1960 року та ст. ст. 154-158 чинного КПК України (тобто слідчим або судом не виносились постанови (ухвали) про відсторонення його від посади чи роботи), томму прокуратура прийшла до висновку про відсутність законних підстав для визначення ОСОБА_1 розміру сум відшкодування заробітку та інших грошових доходів, які передбачені пунктом 1 статті 3 цього Закону. Згідно із ч. 2 ст. 12 Закону № 266/94-ВР у разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку. Скориставшись вказаним правом ОСОБА_1 оскаржив прийняту прокуратурою постанову від 31.03.2021 до суду. Окрім того, па час винесення оскаржуваної постанови від 31.03.2021, відповідно до п. 5 ст. З Закону ОСОБА_1 стягнуто на підставі рішень судів усю шкоду, завдану незаконним притягненням до кримінальної відповідальності. Так, рішення апеляційного суду Хмельницької області від 27.07.2017 у справі № 686/2708/17 на користь ОСОБА_1 стягнуто з державного бюджету 300 тис. грн. моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 11.11.2020 у справі №686/1049/18 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду від 15.05.2018 та постановлене нове судове рішення, яким стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 21324,41 гри. втраченого заробітку з урахуванням індексу інфляції та 28000 грн. витрат за надання правової допомога.
Таким чином, відповідно до пояснень прокуратури, на час прийняття Обласною прокуратурою постанови від 14.01.2019 судами визначено розмір втраченого ОСОБА_1 заробітку та інших доходів, які він втратив внаслідок проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Сам факт скасування постанови прокурора не свідчить про протиправність дій держави та завдання моральної шкоди позивачу, враховуючи, що права та інтереси позивача були поновлені рішеннями судів. Окрім того, у постанові Великої Палати Верховного суду від 20.03.2019 у справі 686/1049/18 зазначено, що із аналізу статті 12 Закону № 266/94-ВР вбачається, що саме суд, який ухвалив виправдувальний вирок, визначає розмір заробітку та інших грошових доходів, які громадянин втратив унаслідок незаконних дій та які підлягають стягненню на його користь, і таке судове рішення може бути оскаржене до суду вищої інстанції відповідно до положень цивільного процесуального законодавства.
Зважаючи на викладене, суд приходить до обґрунтованих висновків, що позивач не позбавлений права оскарження процесуальних рішень, у випадку незгоди із ними. Заявлений розмір моральної шкоди 25000 000 грн., наведені аргументи позивача не є переконливими, як і причинно-наслідковий зв`язок між діями заподіювача шкоди та негативними наслідками для позивача, у зв`язки із ними;не доведені належними та допустимими доказами. Позивач не обґрунтував суду ступінь та характер страждань, що могли б спричинити моральну шкоду, яка заявлена ним у явно завищеному розмірі, що може бути основою для безпідставного збагачення ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 10, 11,12,81,83,137,141, 259,353 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до Держави Україна, представник Міністерство юстиції, треті особи Хмельницька обласна прокуратура, Головне управління державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди 25 мільйонів гривень завданої навмисним невиконанням рішення суду(справа №560/257/20), що до прийняття постанови станом на 1.01.2025 року. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Повний текст рішення виготовлено 9 лютого 2026 року.

Суддя З.А.Чевилюк