Справа № 459/1111/24 
Провадження № 1-кп/459/79/2024

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області 
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
прокурора ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_6 
захисника ОСОБА_7 
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Шептицькому кримінальне провадження №12024142150000006 від 02.01.2024, стосовно: 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград, Львівської області, громадянин України, українця, раніше судимого 30.04.2004 Червоноградським міським судом Львівської області за ч.4 ст.189, ч.4 ст.187, ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 25.11.2010 Владимирецьким районним судом Рівненської області за ст.391 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, 27.12.2012 Червоноградським міським судом Львівської області за ч.2 ст.189, ст.342, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, 01.11.2016 Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі, 25.01.2024 Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 345 КК України до 1 року 10 місяців обмеження волі, яке відбув повністю, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 3 ст. 15 – ч. 4 ст.186 КК України, 
ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 22.12.2023 близько 23 години, 00 хвилин умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, безпідставно, в присутності сторонніх осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю зайшовши у приміщенні вітальні у квартирі АДРЕСА_2 , безпричинно та умисно ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, діючи з особливою зухвалістю, почергово наніс кілька хаотичних ударів кулаками обох рук по тулубу в область грудей ОСОБА_8 та кулаками обох рук кілька хаотичних ударів по обличчю ОСОБА_8 , в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які утворились від дії тупого предмета та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, забій м`яких тканин голови, забійна рана верхньої губи, навколо орбітальна гематома зліва, синець на лівому плечі відноситься до легкого ступеня тяжкості.
Такі дії, ОСОБА_11 кваліфіковано, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства (хуліганство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Окрім цього, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 26.01.2024 близько 17 години, 50 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що по вулиці Сокальська, 38 в місті Червоноград (Шептицький), Львівської області, діючи умисно, в умовах воєнного стану, веденого 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 (із подальшими змінами та доповненнями), маючи прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відкрито, шляхом вільного доступу, викрав три штуки мандарину вагою 0.458 кілограма, загальною вартістю 22 гривні 90 копійок, який не ховаючи тримав в руках, та пляшку горілки «МЕДОФФ» класік преміум, об`ємом 0.7 літри, вартістю 136 гривень 32 копійки за одну одиницю товару, яку не ховаючи тримав в руках, не розрахувавшись за товар, намагався вийти з магазину, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, був зупинений працівниками магазину.
Такі дії, ОСОБА_11 кваліфіковано, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 – ч. 4 ст.186 КК України.
Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 26.01.2024 близько 17 години, 54 хвилин перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що по вулиці Сокальська, 38 в місті Червоноград (Шептицький), Львівської області, у присутності обслуговуючого персоналу магазину та великої кількості відвідувачів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно та умисно, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, діючи з особливою зухвалістю, почергово наніс кілька ударів рукою в область голови охороннику магазину ОСОБА_9 та схопив рукою касира магазину ОСОБА_10 , яка припиняла його хуліганські дії, в результаті чого спричинив останнім фізичну біль. ОСОБА_6 своїми діями тимчасово припинив нормальну діяльність закладу.
Такі дії, ОСОБА_11 кваліфіковано, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), пов`язане з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.
У судовому засіданні під час розгляду даного кримінального провадження, зокрема на стадії судових дебатів обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні хуліганських дій в цілому щодо події та заперечив вчинення ним незакінченого замаху на грабіж. Суду повідомив, що сусідка ОСОБА_8 має складний характер і хуліганських дій стосовно неї не вчиняв, а навпаки хотів їй допомогти. Потерпіла ОСОБА_8 підливає щось під двері їхньої квартири, з її боку вчинялись незрозумілі дії, тому з нею виник конфлікт. Його цивільна дружина ОСОБА_12 пішла до сусідки додому та з нею хотіла поговорити. Після чого потерпіла ОСОБА_8 виходячи із своєї квартири впала на сходовій клітці, а ОСОБА_13 підійшовши до неї хотів з`ясувати, що сталось. ОСОБА_8 кричала та почала лізти на колінах по загальному коридору, а він взяв її на руки та заніс у квартиру. Під час конфлікту, присутньою була ще сусідка ОСОБА_14 . Через деякий час потерпіла ОСОБА_8 написала заяву, після цього приїхала поліція. З потерпілою ОСОБА_8 примирився.
Також зазначив, що у нього не було наміру щось викрадати чи пограбувати магазин. Він був у нетверезому стані, тому не розібрався з банківськими картками та не зміг розрахуватись на касі за товар. Після того, як прийшла відмова в оплаті, він попросився, щоб покликати його цивільну дружину, щоб та розрахувалась за товар, однак його попросили залишити товар. Він поставив товар, його почали шарпати, однак охоронець згодом вибачився. Після цього приїхали працівники поліції, подивились відео з камер спостереження та сказали, що це охоронець неправий. Порадили знову попробувати розрахуватись за товар. Також вказав, що охоронець ОСОБА_9 ще до каси, посеред торгового залу взяв безпідставно його за шию. Через місяць потерпілий ОСОБА_9 написав заяву в поліцію по даному факту. Зазначив, що в цей магазин по вул. Сокальській, 38 він ходить кожний день, вітається з касирами та з охоронцем, добре з ними спілкується. Того дня, був випивший, у тому його і провина. Згодом його мати заплатила за товар, але він його залишив у магазині та з собою не брав. Просив суд врахувати, що у нього не було наміру пограбувати магазин.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, його вина у вчиненні цих кримінальних правопорушень у повному обсязі доведена під час судового розгляду кримінального провадження та підтверджується наступними доказами:
- потерпіла ОСОБА_8 , яка є його колишньою сусідкою, у судовому засіданні повідомила суду, що 22.12.2024 перебувала у своїй квартирі, близько 23 години 00 хвилин ночі, коли обвинувачений, вибивши вхідні двері, зайшов до вітальні без її дозволу та умисно наніс кілька ударів кулаками обох рук по тулубу в область грудей та кулаками обох рук кілька ударів по обличчю, в результаті чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку ( т. 1 а.с. 80-84); 
- потерпілий ОСОБА_9 , який працює охоронцем в магазині «Рукавичка», по вулиці Сокальська, 38, в місті Червоноград (тепер Шептицький), Львівської області, суду повідомив, що 26.01.2024 близько 17 години 50 хвилин, обвинувачений, з вітрини магазину, викрав три штуки мандарини та пляшку горілки, яку не ховаючи тримав в руках, не розрахувавшись за товар, хотів вийти з магазину. Він намагався його зупинити, в наслідок чого отримав від обвинуваченого декілька ударів рукою в область голови. При цьому, потерпілий зазначив, що ОСОБА_6 завжди розраховувався за товар, тому претензій до нього він не має (т. 1 а.с. 65-70);
- потерпіла ОСОБА_10 , яка працює касиром в магазині «Рукавичка», по вулиці Сокальська, 38, в місті Червоноград (Шептицький), Львівської області, у судовому засіданні повідомила, що 26.01.2024 близько 17 години 50 хвилин, ОСОБА_6 з ознаками алкогольного сп`яніння, намагався винести горілку і мандарини, помітивши це вона викликала охорону та намагалась самостійно зупинити останнього, проте ОСОБА_6 кинув у голову охоронця гаманець і відштовхнув її, та попрямував в сторону виходу. При цьому зазначила, що будь-яких претензій до обвинуваченого немає (т. 1 а.с. 65-70);
- свідок ОСОБА_12 , повідомила суду, що продуктів в руках ОСОБА_11 в той день в магазині «Рукавичка» вона не бачила, охоронець магазину першим зачепив обвинуваченого та простягав руки до неї. Також, ОСОБА_6 мав із собою кошти, якими міг розрахуватись, тому причини красти продукти у магазині у нього не було. Також ОСОБА_12 повідомила про те, що в останнього не хотіли брати банківську картку для того, аби розрахуватись, тому вона запропонувала заплатити готівкою, але грошей у неї також не взяли. При цьому зазначила, що охоронець вибачився перед ними. Окрім цього, свідок ОСОБА_12 пояснила, що сусідка ОСОБА_8 , проживає з нею на одному поверсі, підтримували дружні стосунки жодних конфліктів між ними не виникало, проте коли ОСОБА_6 переїхав до ОСОБА_12 , сусідку ОСОБА_8 це не влаштовувало і в той вечір у неї біля ліфту почалась панічна атака, через яку вона впала, а ОСОБА_6 намагався її підняти, ніякого насилля зі сторони обвинуваченого не було (т. 1 а.с. 226, 227);
- свідок ОСОБА_15 , яка є керівником магазину «Рукавичка» по вул. Сокальській, 38 м. Шептицький повідомила а суду, що не була присутньою при розвитку подій, оскільки це відбулось поза межами її робочого часу. Їй зателефонували і повідомили, що з магазину хотіли безкоштовно взяти горілку. Охоронець ОСОБА_9 написав заяву про крадіжку горілки з магазину, яку вона підписувала, оскільки саме на службу безпеки покладено такі обов`язки (т. 2 а.с. 62, 63);
- свідок ОСОБА_16 , який є оперуповноважений Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області, суду повідомив, що він виїжджав на місце події. Коли вони приїхали, то працівники охорони повідомили, що мужчина ( ОСОБА_6 ) взяв горілку та хотів вийти з магазину не розрахувавшись за товар. Ними було відібрано в охоронця пояснення та заяву. ОСОБА_17 вони запропонували розрахуватись банківською карткою, але на карточці не було коштів. Обвинуваченого вони не затримували, оскільки він домовлявся з охоронцем, що за цю горілку віддасть кошти. На вулиці були ОСОБА_6 , в руках якого була пляшка горілки, його дівчина ОСОБА_12 та охоронець магазину ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 96-98).
Крім того, вина ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена іншими письмовими доказами кримінального провадження, а саме:
- висновком експерта №011/2024 від 01.02.2024 від 18.01.2024, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилась струсом головного мозку, забійна рана верхньої губи, забій м`яких тканин грудної клітини та навколоорбітальна гематома зліва. Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, інші - до легкого тілесного ушкодження. Забій м`яких тканин грудної клітки при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не може бути прийнятий, оскільки не підтверджений об`єктивними даними (т. 1 а.с. 97-98);
- із протоколу проведення слідчого експерименту та відеозапису до нього за участі потерпілої ОСОБА_8 від 19.01.2024, судом встановлено, що на відео зафіксовано, як потерпіла показала спосіб нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_18 , що відбулось 22.12.2023 у приміщені її квартири по АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 100-103);
- із протоколу огляду місця події та відеозапису до нього за участю потерпілої ОСОБА_8 від 19.01.2024, суд встановив, що у квартирі потерпілої у приміщенні вітальні їй було нанесено тілесні ушкодження в область грудей та обличчя обвинуваченим (т. 1 а.с. 104-106);
- із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_8 від 22.01.2024, судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_8 серед наданих фотознімків на фото № 2 за загальними рисами обличчя, впізнала обвинуваченого, який 22.12.2023 спричинив останній тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 107-108); 
- із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 від 22.01.2024, судом встановлено, що свідок серед наданих фотознімків на фото № 2 за загальними рисами обличчя, впізнала обвинуваченого, який 22.12.2023 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 109-110); 
- із протоколу огляду місця події та фототаблицею до нього від 16.02.2024, суд встановив, що слідчим проведено огляд приміщення магазину «Рукавичка» по вулиці Сокальська, 38 у м. Шептицькому (Червоноград) за участю керуючої магазину ОСОБА_15 (т. 1 а.с. 111-116);
- із протоколу проведення слідчого експерименту та відеозапису до нього за участі потерпілого ОСОБА_9 від 16.02.2024, судом встановлено, що на відео зафіксовано, як потерпілий показав спосіб нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим, в магазині «Рукавичка» по вулиці Сокальська, 38 у м. Шептицькому (Червоноград) (т. 1 а.с. 117-123);
- із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 від 16.02.2024, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_9 серед наданих фотознімків на фото № 1 за загальними рисами обличчя, впізнав обвинуваченого, який 26.01.2024 вчиняв хуліганські дії в магазині «Рукавичка» по вулиці Сокальська, 38 у м. Шептицькому (Червоноград). Згідно довідки слідчого на фото № 1 зображений ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 124-126);
- із протоколу проведення слідчого експерименту, відеозапису та фототаблицею до нього за участі потерпілої ОСОБА_10 від 16.02.2024, судом встановлено, що на відео зафіксовано, як потерпіла показала як обвинувачений вхопивши її за руку спричинив їй фізичний біль, вчинений 26.01.2024 у приміщені магазину «Рукавичка» по вулиці Сокальська, 38 у м. Шептицькому (Червоноград) (т. 1 а.с. 127-133);
- із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_10 від 16.02.2024, судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_10 серед наданих фотознімків на фото № 2 за загальними рисами обличчя, впізнала обвинуваченого, який 26.01.2024 вчиняв хуліганські дії в магазині «Рукавичка» по вулиці Сокальська, 38 у м. Шептицькому (Червоноград). Згідно довідки слідчого на фото № 2 зображений ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 134-136).
- із протоколу проведення слідчого експерименту, відеозапису та фототаблицею до нього за участі свідка ОСОБА_20 від 16.02.2024, судом встановлено, що на відео зафіксовано, як свідок показала як ОСОБА_6 , 26.01.2024 вчиняв хуліганські дії в магазині «Рукавичка» по вулиці Сокальська, 38 у м. Шептицькому (Червоноград) (т. 1 а.с. 137-141).
- із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_20 від 16.02.2024, судом встановлено, що свідок ОСОБА_20 серед наданих фотознімків на фото № 4 за загальними рисами обличчя, впізнав обвинуваченого, який 26.01.2024 вчиняв хуліганські дії в магазині «Рукавичка» по вулиці Сокальська, 38 у м. Шептицькому (Червоноград) (т. 1 а.с. 142-144);
- із відповіді керуючої магазину «Рукавичка» по вулиці Сокальська, 38 у м. Шептицькому (Червоноград) встановлено, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_18 , був порушений режим роботи магазину більше як на 10 хвилин (т. 1 а.с. 145); 
- із протоколу огляду відеозапису від 19.02.2024, предметом огляду якого є компакт-диск із відеозаписами. На відео зафіксовано як ОСОБА_6 в торговому залі магазину «Рукавичка» по вулиці Сокальська, 38 у м. Шептицькому (Червоноград) о 17:49:24, тримаючи в руках пляшку горілки та мандарини проходить повз касу, не розраховуючись за товар, прямує до виходу з магазину. О 17:49:33 касир піднімається зі свого робочого місця та йде за ОСОБА_6 та зупиняє його біля виходу з магазину. ОСОБА_6 намагається вийти, однак касир не дає йому цього зробити. О 17:50:10 до ОСОБА_11 та касира підходить охоронець магазину ОСОБА_9 та розмовляє з ним. О 17:54:10 між ОСОБА_6 та охоронцем починається шарпанина. Обвинувачений бере охоронця правою рукою за шию. О 17:54:14 в магазин заходить невідома жінка ОСОБА2, та підходить до чоловіків, о 17:54:21 до них підходить касир магазину, шарпанина продовжується. О 17:54:30 ОСОБА_6 кладе на товар (борошно) який знаходиться біля каси магазину пляшку горілка та мандарини. О 17:54:45 на відстань приблизно декількох метрів підходить ще один касир магазину, о 17:55:30 шарпанина припиняється. О 17:57:20 ОСОБА_6 піднімає з підлоги невідомий предмет який тримає в правій руці та наносить ним удар в обличчя охоронцю. О 17:58:08 ОСОБА_6 стоячи біля торгового стелажу з товаром, бере з нього одну упаковку прямокутної форми біло-червоного кольору та кидає на підлогу, касир піднімає дану упаковку та ставить на місце. О 17:58:44 в приміщення магазину заходять працівники державної служби охорони. О 17:59:09 відеозапис закінчується (т. 1 а.с.146-149).
- із протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, при ознайомлені із змістом речей та предметів на комп`ютері магазину «Рукавичка» по вулиці Сокальська 38 у м. Шептицькому (Червоноград), містяться відеозаписи: із камер відео спостереження, які знаходяться в приміщенні магазину «Рукавичка» по вулиці Сокальська, 38 у м. Шептицькому за 26.01.2024 у період часу з 17год 46 хв по 17 год 59 хв на якому відображено вчинення ОСОБА_18 хуліганських дій (т. 1 а.с. 150-152);
- із протоколу проведення слідчого експерименту та відеозапису до нього за участі свідка ОСОБА_14 від 19.01.2024, судом встановлено, що свідок ОСОБА_14 , разом із потерпілою ОСОБА_8 22.12.2023 перебуваючи за адресою Шептицького 27/2 у м. Шептицький (Червоноград) почула сильний стукіт, після чого до приміщення вітальні зайшла невідома особа, що спричинила ОСОБА_8 тілесні ушкодження. Під час проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_21 показала спосіб нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , яка отримала чисельні синці на обличчі, розбиту губу, синці на грудях та на лівій нозі (т. 1 а.с. 181-184).
Всі вище перелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Наведені докази відображають та засвідчують перебіг подій наведений у фабулі даного вироку, як обставини встановлені судом. Зокрема, сам обвинувачений не мав заперечень щодо змісту доказів у справі, а лише фактично наголосив, що орган досудового розслідування невірно кваліфікував його дії.
Проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження документи та докази, які були надані стороною обвинувачення та захисту, суд дійшов наступного висновку.
У судовому засіданні під час розгляду даного кримінального провадження, зокрема на стадії судових дебатів обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні хуліганських дій в цілому щодо події та заперечив вчинення ним незакінченого замаху на грабіж, однак вчинення ОСОБА_18 дій кваліфікованих як незакінчений замах на грабіж, що передбачено ч.3 ст.15, ч.4 ст. 186 КК України, знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджено матеріалами кримінального провадження. 
Суд вважає безпідставними доводи обвинуваченого та захисника про те, що його дії невірно кваліфіковані як незакінчений замах на грабіж, а не як хуліганські дії виходячи з наступного.
Чинний Кримінальний Кодекс визначає хуліганські дії, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, чи винятковим цинізмом. Натомість грабіж, відповідно до ст. 186 зазначеного Кодексу - це відкрите викрадення чужого майна. Тобто ці склади злочинів відрізняються як за основним безпосереднім об`єктом у грабежі це відносини власності, а в хуліганських діях це громадський порядок, так і за способом їх вчинення.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22.12.2006 № 10, при розгляді кримінальних справ зазначеної категорії, зокрема, необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства.
Неповагою до суспільства є прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною. Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для очевидців його дій.
Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, котра у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення.
Дії, розпочаті як таємне викрадення чужого майна, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном або його утримання, належить кваліфікувати як грабіж (постанова Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 27 серпня 2019 року справа № 520/16742/16-к провадження № 51-9589км18).
Враховуючи, що обвинувачений намагався залишити місце скоєння злочину шляхом безперешкодного виходу з приміщення магазину «Рукавичка», перед тим вільно пройшовши через касу та тримаючи товар відкрито в руках, не ховаючи його, пройшов через протикрадіжні рамки та прямував до виходу, де був затриманим касиром та охоронцем магазину. Потерпілі намагалися перешкодити йому вийти з магазину та затримати, зокрема потерпіла касир ОСОБА_10 зазначила, що в процесі, коли ОСОБА_6 пройшов повз касу не розрахувавшись, звернулася до нього щодо повернення викраденого майна (мандарин та горілки) та припинення протиправних дій. Дану обставину визнав і сам обвинувачений, показавши, що після того, як потерпілі його окликнули в тому, що йому вслід повернути викрадені речі, він так і зробив, виклавши їх на стрічку каси. Такі обставини підтверджено, в тому числі потерпілим ОСОБА_9 який працює охоронцем магазину та після криків касира намагався зупинити обвинуваченого біля виходу та припинити злочинні дії ОСОБА_11 в результаті чого той почав вчиняти відносно нього хуліганські дії, а саме завдавати йому ударів по обличчю. Робота супермаркету в результаті чого була припиненою та порушено громадський порядок. Таким чином, ОСОБА_6 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, що в сукупності зі всіма іншими доказами у справі свідчить про вірну кваліфікацію дій обвинуваченого, як незакінчений замах на грабіж. 
Також суд вважає безпідставними доводи сторони захисту про те, що його дії невірно кваліфіковані органом досудового розслідування як хуліганські дії за ч.1 ст.296 КК України, виходячи з наступного. Обвинувачений зазначає, що дані обставини мали наслідком вчинення ним відносно потерпілої ОСОБА_8 протиправних дій та завдання їй легких тілесних ушкоджень, що в свою чергу мало бути кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України. Суд не знаходить підтвердження даній кваліфікації з огляду на те, що як стверджено самою потерпілою ОСОБА_8 під час безпосередніх показів у суді, даний конфлікт між потерпілою та обвинуваченим мав місце на сходовій клітці та загальному коридорі у присутності сусідки ОСОБА_14 , що можна вважати громадським місцем, адже такий є доступним та відкритим до вільного доступу всіх мешканців будинку та відвідувачів. Дані обставини не заперечувались і обвинуваченим ОСОБА_18 , а саме в тому що конфлікт розпочався в місці загального користування (загальному коридорі) і тільки потім продовжився в квартирі потерпілої ОСОБА_8 , коли обвинувачений взяв її на руки та переніс туди.
Суд вважає, що здобуті та досліджені в ході розгляду у суді даної справи докази є достатніми для ухвалення законного та об`єктивного рішення у справі та належної перевірки доводів учасників процесу, а також доказів у справі.
Оцінюючи вказані вище докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що винуватість ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 3 ст. 15 – ч. 4 ст.186 КК України встановлена згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом» (ст.17 КПК України).
Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» був запозичений із правової системи загального права (Англія, США та ін.) та активно використовується Європейським судом з прав людини. Скажімо, у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Поширеною в юридичній літературі є позиція, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Іншими словами, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумніву, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим, а саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Таким чином, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, в їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення - злочини, передбачені ч. 1 ст. 296 КК України - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ч. 3 ст. 15 – ч. 4 ст.186 КК України - тобто у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, ч. 3 ст. 296 КК України, тобто грубе порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), пов`язане з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії.
В ході судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, рівень суспільної небезпеки обвинуваченого, наслідки суспільно-небезпечного діяння останнього, дані про особу обвинуваченого, його спосіб життя, ймовірність вчинення ним нових злочинів, зважено на усі обставини кримінального провадження в їх сукупності.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_17 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, а саме: ч. 1 ст. 296 КК України, відносить до категорії кримінальних проступків, ч. 3 ст. 296 КК України відносяться до категорії не тяжких злочинів, та ч. 4 ст. 186 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не працює, неодружений, має неповнолітніх дітей на утриманні, раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, скарг від сусідів за місцем проживання не надходило.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідків, особи обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_17 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України; та в межах санкції ч. 1 ст. 296 та ч. 3 ст. 296 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.
Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобіганню вчинення нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.
Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 68 КК за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Оскільки санкція ч. 4 ст. 186 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, то максимальне покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК не може перевищувати 6 років 8 місяців.
Ураховуючи сукупність вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, з урахуванням вимог ч.1 ст. 70 КК України, суд вважає доцільним обрати йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Запобіжний захід у вигляді застави, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. 
Керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, 
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 3 ст. 15 – ч. 4 ст.186 КК України та призначити йому покарання: 
за ч. 1 ст. 296 КК України призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
за ч. 3 ст. 296 КК України призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 15 – ч. 4 ст.186 КК України із застосуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України призначити покарання у виді 6 (шести) років 8 (вісім) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 6 (шести) років 8 (вісім) місяців позбавлення волі.
Зарахувати в строк відбування покарання час перебування обвинуваченого під вартою з 27.03.2024 по 21.01.2025 включно.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання та з часу поміщення особи до установи виконання покарання.
Заставу у розмірі 60560, 00 грн. внесену ОСОБА_12 за ОСОБА_6 на підставі ухвали Червоноградського (Шептицького) міського суду Львівської області від 07.01.2025 – повернути після набрання вироком законної сили ОСОБА_12 .
Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили: цифрові носії, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений впродовж тридцяти днів з для його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити присутнім в судовому засіданні учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня - надіслати іншим учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий: ОСОБА_1