ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/5991/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року в адміністративній справі №160/5991/25 (головуючий суддя І-ї інстанції Конєва С.О.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «АЛЬФАТЕХ» до Чернівецької митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач 21.02.2025 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Чернівецької митниці, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення №UA408000/2024/000610/2 від 25.12.2024 року про коригування митної вартості товарів за ВМД 24UA408020062885U8.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Чернівецької митниці №UA408000/2024/000610/2 від 25.12.2024 р. про коригування митної вартості товарів за ВМД 24UA408020062885U8.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини у справі, оскільки надані до митної декларації документи містять розбіжності, у зв`язку з чим неможливо підтвердити числові значення заявленої декларантом митної вартості за основним методом, а відтак, прийняте рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю є правомірним.
Позивач відзив на скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
У період з 25.07.2025 року по 29.07.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 01.09.2025 року по 15.09.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 24.09.2025 року по 11.11.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному. У період з 13.11.2025 року по 09.12.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному. У період з 29.12.2025 року по 11.01.2026 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «АЛЬФАТЕХ» (код ЄДРПОУ 37383046) є юридичною особою, місцезнаходження: Україна, 52001, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт.Слобожанське, вул.Василя Сухомлинського, буд.48Б. Основним видом діяльності є оптова торгівля машинами й устаткованням для добувної промисловості та будівництва (код 46.63). Позивач перебуває на податковому обліку в органах ДПС України.
Відповідач - Чернівецька митниця є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Митним кодексом України повноваження.
Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 03.07.2023 року між ТОВ «Торговий дім «АЛЬФАТЕХ» (Покупець) та компанією Triangle Tyre Co. Ltd, Китай, (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №ТRІ-0307, за яким продавець продасть, а покупець купить на умовах FOB Qingdao, Китай (відповідно до Інкотермс 2010) шини вантажні в асортименті та кількості, зазначених у відповідних специфікаціях (а.с.18-21).
Крім того, 01.03.2019 року між ТОВ «Торговий дім «АЛЬФАТЕХ» (замовник) та ТОВ «ІНТЕРНЕШНЛ КАРГО СЕРВІС ЕЙЧ.ДІ» (виконавець) укладено договір надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів №01039-30, згідно із п.1.1 якого виконавець зобов`язується за рахунок замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великовантажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу (а.с.42-44).
На підставі контракту №ТRІ-0307 від 03.07.2023 року на адресу позивача від вказаного вище постачальника надійшов товар згідно специфікації №1/4 до інвойсу №12242003857-3 від 12.09.2024 року, а саме: шини загальною кількістю 289 шт.. Зазначений товар поставлявся на умовах FОВ Qingdao згідно міжнародних торговельних правил «ІНКОТЕРМС 2010», що підтверджується змістом відповідних специфікацій та митної декларації (а.с.22-23, 36, 66).
На підтвердження заявленої митної вартості товару позивач разом із митною декларацією подав до митного органу всі документи, що підтверджують митну вартість ввезеного товару, які містять відомості про ціну товару, що підтверджується змістом графи 44 МД 24UA408020062885U8 від 24.12.2024 року (а.с.23).
З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, митний орган в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, зобов`язав декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезених товарів; транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (для підтвердження умов перевезення та числових значень експедиційно-транспортних витрат, які є складовими митної вартості товарів); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари); виписку з бухгалтерської документації (для деталізації умов оплати); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів (для підтвердження числових значень щодо вартості товарів та умов поставки); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (для підтвердження даних щодо виробника товарів та ціни); копія митної декларації країни відправлення (для підтвердження даних щодо виробника товару і ціни, та для деталізації умов поставки) - (а.с.26).
Позивач листом №24/12-2024-2 від 24.12.2024 року додатково надав платіжні інструкції від 05.11.2024 року №195 та від 13.11.2024 року №199, сертифікат відповідності партії компонентів від 24.12.2024 року №UA.014.82670-24 та повідомив Чернівецьку митницю про те, що ним надано всі наявні документи та протягом 10 робочих днів інші додаткові документи надані не будуть (а.с.27-28).
За результатами розгляду поданих позивачем документів Митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2024/000453/2 від 03.09.2024 року, відповідно до якого митна вартість ввезеного товару скоригована згідно статті 64 МК України та за основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість по товару №1 за МД №UA209170/2024/083898 від 07.10.2024 року «Шини для вантажних автомобілів пневматичні нові: шина колісна 315/70r22,5 ведуча вісь, тягач. Індекс нав. 154/150, індекс шв. L, посадковий діаметр 22.5, всесезонні артикул 886858 - Всього 238 шт.. Виробник TRIANGLE TYRE CO., LTD. Країна походження CN. Вага нетто 15563 кг». Рівень митної вартості 3,0552 $/кг (або 170,0586 $/шт); по товару №2 - за МД №UA408020/2024/050180 від 09.10.2024 «Шини та покришки пневматичні гумові нові для використання на будівельних, гірничих або промислових транспортних засобах і машинах: -шина 23.5R25 TUBELESS-TB516 ** L-3 T1 - 5 шт.- шина (покришка, камера, ободна стрічка) 23.5-25-20PR TL612 - 8 компл.-шина 23.5R25-TB598S ** L-4 T1 - 4 шт.-шини 23.5R25-TL538S+ ** L-5 T1 - 12 шт.-шина 26.5R25-TB598S ** E-4 T2 - 6 шт.-шина 26.5R25-TL538S+ ** L-5 T1 - 4 шт.». Рівень митної вартості 3,3334 $/кг (або 841,6835 $/шт), (а.с.31-32).
Не погодившись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач оскаржив таке рішення до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що декларант подав усі наявні документи, які ідентифікували задекларований товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товару за ціною контракту, а недоліки на які посилається Митниця, не перешкоджали визначенню митної вартості товарів. Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що митний орган неправомірно прийняв рішення про коригування митної вартості.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГААТ).
Згідно із частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.
Відповідно до вимог частини першої статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом УІІ цього Кодексу та цією главою.
Частина друга статті 53 Митного кодексу України визначає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1)декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено,- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно із частиною третьою статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У відповідності до вимог частини п`ятої статті 53 наведеного Митного Кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені у цій статті.
Відповідно до частини першої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
У відповідності до вимог частин третьої, четвертої статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч.1 ст.54 Митного кодексу України).
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу – частини третьої статті 54 Митного кодексу України.
Згідно до пунктів 2, 3 частини четвертої статті 54 наведеного Кодексу, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, а саме:
- надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
- надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.
У відповідності до вимог частини сьомої статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
У відповідності до положень частин першої, другої статті 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Таким чином, тлумачення вищенаведених норм у їх системному зв`язку між собою та з положеннями пунктом 2 частини четвертої статті 54, статті 256 Митного кодексу України дозволяє дійти висновку, що повідомлення про надання додаткових документів, які надсилаються на адресу декларанта, а в подальшому – і рішення про коригування митної вартості повинні містити причини (сумніви) неможливості визначення заявленої митної вартості, а надання зазначених у них документів повинно усувати такі причини, при цьому, відмова у митному оформленні повинна бути аргументованою невиконанням вимог, що пов`язані саме з тими причинами, у зв`язку з якими органом доходів і зборів були витребувані додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
При цьому, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Вищенаведений правовий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 09.04.2019 року у справі №826/10733/15, від 24.04.2019 року у справі №810/2878/16, від 05.03.2021 року у справі №823/1461/17, від 18.03.2021 року у справі №820/3736/16, від 19.03.2021 року у справі №820/5525/16, яка є обов`язковою до застосування судом відповідно до вимог ч.5 статті 242 КАС України.
Разом з тим, зі змісту оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів від 25.12.2024 року встановлено, що воно не містить будь-яких конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви саме у числових значеннях складових митної вартості ввезених товарів, в рішенні не наведено причин неможливості визначення митної вартості імпортованих товарів на підставі поданих декларантом документів, не наведено обґрунтування, які саме відомості у наданих документах містять розбіжності, які не дозволяють підтвердити числові значення складових митної вартості імпортованого товару (а.с.31-32).
В той же час, зі змісту доданих до митної декларації документів, зокрема: копій зовнішньоекономічного контракту №ТRІ-0307 від 03.07.2023 року; специфікації до зовнішньоекономічного контракту №12 від 30.07.2024 року; комерційного інвойсу від 12.09.2024 року; пакувального листа від 12.09.2024 року; коносаментів від 25.09.2024 року; комерційної пропозиції від 30.07.2024 року; платіжних інструкцій в іноземній валюті №177 від 13.08.2024 року, №181 від 03.09.2024 року, №195 від 05.11.2024 року, №199 від 13.11.2024 року; договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів №01039-30 від 01.03.2019 року; рахунку на оплату транспортно-експедиційних послуг №1287 від 17.12.2024 року та довідки щодо транспортних витрат №17.12/24-14 від 17.12.2024 року, вбачається, що вони не містили жодних розбіжностей у числових значеннях складової митної вартості товарів, що підтверджується їх змістом (а.с.18-21, 28 зворот, 29, 33-46, 64-80).
Отже, у зв`язку з тим, що митний орган не навів жодних обґрунтованих сумнівів щодо неможливості визначення митної вартості товару за поданими декларантом документами, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не мав правових підстав для витребування додаткових документів у декларанта.
Враховуюче зазначене, спірне рішення про коригування митної вартості ввезеного товару від 21.05.2024 року є протиправним, оскільки таке рішення суб`єкта владних повноважень не містить обґрунтованих сумнівів того, що надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх (повних) відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; оспорюване рішення не містить причин неможливості визначення заявленої митної вартості за ціною договору, у ньому також не наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, що передбачено положеннями частин першої, другої статті 256 Митного кодексу України.
Так, відповідачем, в рішенні повідомлено позивача про те, що у поданих до митного оформлення документах виявлено відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: 
1) у п.5 контракту від №TRI– 0307 від 03.07.2023 року йдеться про наявність пакування та маркування. Відомостей щодо включення вартості пакування та маркування, яка є складовою митної вартості товару, не надано; 
2) інвойс від 12.09.2024 року №12242003857-3 виставлений на суму 161728,80 дол.США. Специфікація №1/4 від 12.09.2024 року до цього інвойсу виставлена на суму 35514,2 дол.США, на яку і здійснюється митне оформлення даної декларації. За умовами зовнішньоекономічного контракту відповідно до гр.44 МД товар постачається в рамках Специфікації №12 від 30.07.2024 року в редакції додаткової угоди №1508/1 від 15.08.2024 року (на суму 566379,60 дол.США. Ні інвойс від 12.09.2024 року №12242003857-3, ні Специфікація №1/4 від 12.09.2024 року не містять посилання на цю специфікацію або додаткову угоду. Враховуючи те, що відповідно до попередніх митних оформлень в рамках цього контракту на одну специфікацію може бути укладено декілька додаткових угод, неможливо точно зазначити, що товар постачається саме за цими специфікаціями; 
3) специфікації №12 від 30.07.2024 року в редакції додаткової угоди №1508/1 від 15.08.2024 року (на суму 566379,60 дол.США) до контракту №TRI– 0307 від 03.07.2023 року передбачає 100% передоплату. Інвойс від 12.09.2024 року №12242003857-3 виставлений на суму 161728,80 дол.США, в ньому також передбачена наявність 100% передоплати. В платіжних інструкціях №177 від 13.08.2024 року та №181 від 03.09.2024 року в гр.70 «Призначення платежу» зазначено, що оплата здійснена за специфікацією №12 від 30.07.2024 року. Платіж здійснено на загальну суму 92000,00 дол.США. Так, не виконано умови здійснення 100% оплати та не можливо здійснити перевірку факту 100% оплати за партію товару, який оформлюється; 
4) рахунок на оплату від 17.12.2024 року №1287 та довідка від 17.12.2024 року №17.12/24-14 містять відомості щодо розподілу експедиторського обслуговування на до/після кордону України. Експедитор надає послуги на всій протяжності маршруту. Документів, які б підтвердили безпосередньо вартість та критерій розподілу даної послуги на до/після кордону України, не надано; 
5) в CMR від 19.12.2024 року №6348 перевізником зазначено ТОВ «Трансопртна компанія «АВТО АССЕДО». Рахунок на оплату від 17.12.2024 року №1287 та довідка від 17.12.2024 року №17.12/24-14 виставлені ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч.Ді». Документів від перевізника до експедитора не надано. Також, відсутнє документальне підтвердження умов надання послуг, їх вартості та розрахунків між експедитором та перевізником, що можуть вплинути на числове значення експедиційно-транспортних витрат, як складової митної вартості; 
6) копія митної декларації країни відправлення від 12.09.2024 року №420420240000277335 містить відомості щодо ціни за кілограм товару, тоді як в інших документах ціна товару виставлена за штуку, що підтверджується копією оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів, наявною у справі (а.с.31-32).
Разом з тим, як вбачається зі змісту графи 44 МД 24UA408020062885U8 від 24.12.2024 року, позивачем було надано митному органу всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості ввезеного товару, вичерпний перелік яких визначено у частині другій статті 53 Митного кодексу України, при цьому, митним органом не вказано, яким саме чином вищезазначені розбіжності впливають на визначення числових значень складової митної вартості товару, з урахуванням надання для митного оформлення товару всіх встановлених законодавством документів.
Крім того, зазначення відповідачем у рішенні про коригування митної вартості товару про те, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості та на підставі яких проводився розрахунок митної вартості містять розбіжності, не можна вважати належним обґрунтуванням правомірності коригування митної вартості товарів та подальшої відмови у митному оформленні товарів відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України.
Так, відповідачем не було надано суду жодних доказів та не наведено жодних підстав щодо правомірності не зазначення у оспорюваному рішенні обґрунтованих сумнівів, які б перешкоджали митниці визначити митну вартість товару за заявленою позивачем ціною – ціною договору з урахуванням аналізу наданих документів та наведених норм митного законодавства.
Разом з тим, судом першої інстанції обґрунтовано відхилено посилання відповідача на те, що у п.5 контракту №TRI– 0307 від 03.07.2023 року йдеться про наявність пакування та маркування. Відомостей щодо включення вартості пакування та маркування, яка є складовою митної вартості товару, не надано, так як за умовами поставки FOB (на яких імпортувався спірний товар) передбачено, що продавець зобов`язаний доставити товар і завантажити його на борт корабля власним коштом та на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту.
Вказані обставини відповідачем не спростовано і в апеляційній скарзі.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 31.05.2019 року у справі №804/16553/14, Митним кодексом України не визначено вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказано, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.08.2020 року у справі №815/3451/16, від 12.06.2020 року у справі №826/4434/16, від 10.10.2019 року у справі №809/1469/16.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження митної вартості товару за ціною договору, а митним органом безпідставно витребувано у позивача додаткові документи та необґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, а тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, з чим погоджується колегія суддів.
Отже, усі доводи митного органу, які покладені в основу оскаржуваного рішення та наведені у апеляційній скарзі не знайшли свого правового підтвердження під час судового розгляду справи та спростовані наданими позивачем документальними доказами.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Чернівецької митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року в адміністративній справі №160/5991/25 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року в адміністративній справі №160/5991/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко