г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/5889/25
Номер провадження 1-кп/213/114/26

В И Р О К
Іменем України

12 січня 2026 року м. Кривий Ріг
Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 12025041740000302 від 07.10.2025 року за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований як внутрішньо переміщена особа та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого на підставі ст. 89 КК України, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, 

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою: «кожен має право на повагу до його гідності», а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», в період часу з 01.04.2025 по 06.10.2025 року, систематично вчиняючи психологічне насильство по відношенню до своєї колишньої цивільної дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою перебував в близьких відносинах, за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_3 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч.3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме : 
- постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровській області від 22.04.2025, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення 01.04.2025 року домашнього насильства відносно ОСОБА_5 ; 
- постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровській області від 13.05.2025 останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення 07.04.2025 року домашнього насильства відносно ОСОБА_5 ; 
- постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровській області від 11.06.2025 останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення 26.05.2025 року домашнього насильства відносно ОСОБА_5 ; 
- постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровській області від 24.09.2025 останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення 29.08.2025 року домашнього насильства відносно ОСОБА_5 ; 
06.10.2025 року приблизно о 14:20 годині, ОСОБА_4 , маючи кримінально протиправний намір, спрямований на вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , прийшов до кімнати АДРЕСА_4 , де мешкає остання, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, умисно, став стукати у двері кімнати, вимагаючи відчинити їх та вийти для розмови, при цьому висловлювався нецензурною лайкою, висловлював словесні образи в бік потерпілої, принижуючи її, залякував, погрожуючи застосуванням фізичного насильства. 
Внаслідок вказаних умисних, систематичних, протиправних дій ОСОБА_4 у вигляді словесних образ, погроз, приниження честі та гідності погроз, ОСОБА_5 зазнала інтенсивних психічних страждань, негативних емоційних переживань на тривалий час, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе та призвело до погіршення якості життя, тобто потерпілій ОСОБА_5 . ОСОБА_4 заподіяв систематичні психологічні страждання, що завдали шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.
Дії  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кваліфіковано заст. 126-1 КК України, за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, та показав, що проживав з потерпілою у гуртожитку, внаслідок вживання алкогольних напоїв між ними ставалися сварки. 6 жовтня 2025 року прийшов до потерпілої за речами в стані алкогольного сп`яніння, між ними знову сталася сварка. На даний час мешкає окремо в іншій кімнаті, розуміє, що вчиняв протиправні дії.
Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що обвинувачений вже тривалий час офіційно не працює, вживає алкогольні напої та наркотичні препарати. Постійно приходить та влаштовує сварки, разом не проживають, просила застосувати таке покарання, щоб обвинувачений її більше не чіпав.
Беручи до уваги, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, його показання відповідають змісту пред`явленого обвинувачення, суд, за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються, обмежившись показаннями обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у здійсненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, тобто у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, доведена у судовому засіданні повністю та його дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів, обставини що обтяжують та пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого.
Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога з 13.05.2022 р. по 03.01.2024 р. з приводу: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залезності», негативно характеризується за місцем проживання.
Згідно досудової доповіді, складеної Інгулецьким районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області 07.01.2026 року, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у т.ч. для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобіганню вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
З урахуванням вищевикладеного, обставин справи, тяжкості скоєного, особи винуватого, суд вважає, що покарання ОСОБА_4 слід призначити у межах санкції, передбаченої ст. 126-1 КК України, у вигляді пробаційного нагляду на строк 3 роки.
Таке покарання на думку суду є справедливим та у розумінні ст. 50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобіганню вчинення ним нових злочинів. 
Згідно з ст.59-1, 91-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; 5) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу); 6) заборонити перебувати в місці спільного проживання з потерпілою ОСОБА_5 ; 7) заборонити наближатися до кімнати 322 у будинку АДРЕСА_5 , в якій проживає потерпіла ОСОБА_5 ; 8) заборонити листування, телефонні переговори з потерпілою ОСОБА_5 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб .
Відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, з урахуванням обставин вчинення домашнього насильства, що містить ознаки систематичності, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, відповідно до якого направити останнього для проходження програми для кривдників.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який застосований ухвалою суду від 14.11.2025 року, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази, витрати на залучення експерта, цивільний позов відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 349, 368-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В: 

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.
Згідно з ст.59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; 5) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу). 
Згідно зі ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, відповідно до яких покласти на засудженого ОСОБА_4 на строк три місяці такі обов`язки:
1.Заборонити перебувати в місці спільного проживання з потерпілою ОСОБА_5 ; 
2.Заборонити наближатися до кімнати 322 у будинку АДРЕСА_5 , в якій проживає потерпіла ОСОБА_5 на відстань ближче ніж 50 метрів; 
3.Заборонити листування, телефонні переговори з потерпілою ОСОБА_5 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.
На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1ст. 91-1 КК України, у виді направлення його для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня взяття засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 вечора до 6:00 години ранку наступного дня.
Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.
Матеріали кримінального провадження № 12025041740000302 зберігати при справі № 213/5889/25.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою статті 394 КПК України.
Відповідно до частини другої статті 394 КПК України вирок суду не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Резолютивна частина вироку проголошена 13 січня 2025 року відповідно до ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя:           ОСОБА_1