Справа № 456/101/26
Провадження № 3/456/272/2026

ПОСТАНОВА
іменем України

29.01.2026 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бораковський В. М. , розглянувши матеріали, які надійшли з Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрацій та проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, 
за частиною 1 ст. 173-2 КУпАП, – 

встановив:

Відповідно до протоколу серії ВАД №228283 від 29.12.2025, ОСОБА_1 , 29.12.2025, о 18.45 год., за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 психологічне та фізичне домашнє насильство, а саме: принижував, штовхав та нецензурно виражався, чим завдав шкоди її фізичному та психологічному здоров`ю, тому його дії кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 на виклик суду не прибув, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неприбуття суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав.
Зважаючи на викладені обставини та відсутність фактичних даних, які б свідчили про поважність причини його неприбуття до суду, тому суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , що відповідає вимогам статті 268 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про причини неприбуття суд не повідомила.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд доходить такого висновку.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, під поняттям адміністративного правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 173-2 КУпАП, суду надано: 
протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №228283 від 29.12.2025, згідно якого ОСОБА_1 , 29.12.2025, о 18.45 год., за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 психологічне та фізичне домашнє насильство, а саме: принижував, штовхав та нецензурно виражався, чим завдав шкоди її фізичному та психологічному здоров`ю;
форму оцінки ризиків стосовно потерпілої ОСОБА_2 , відповідно до якої визначено рівень небезпеки як низький; 
заяву ОСОБА_3 від 29.12.2025, відповідно до якої останній просить прийняти міри до його батька ОСОБА_1 , який систематично вчиняє домашнє насильство відносно його матері ОСОБА_2 та це триває протягом останніх років;
письмові пояснення ОСОБА_3 від 29.12.2025, згідно яких цього дня він телефонував на лінію 102 по факту вчинення домашнього насильства його батьком щодо матері. Він в цей час прийшов до хати, а його мама лежала на ліжку в стані алкогольного сп`яніння, оскільки зловживає з батьком алкоголем. Самого факту побиття він не бачив, однак стверджує, що його батько ОСОБА_1 систематично вчиняє домашнє насильство відносно його матері. Травми були отримані не від побиття, а ймовірно від падіння, не від ударів. Він одразу зателефонував на 102. Також під час цього конфлікту його батьки були в стані алкогольного сп`яніння та розпивали алкоголь протягом вечора. Інших осіб в будинку не було;
письмові пояснення ОСОБА_1 від 29.12.2025, згідно яких він 29.12.2025 близько 20.00 год. прийшов додому, та коли зайшов в будинок, то в одній з кімнат побачив свою дружину ОСОБА_2 , яка лежала біля ліжка на підлозі. Він її підняв і поклав на ліжко, яке було поруч, оскільки вона була в алкогольному сп`янінні. Після цього він пішов в іншу кімнату та там перебував. Після цього прийшов його син ОСОБА_4 та почав звинувачувати його, що він побив свою дружину ОСОБА_2 . Хоче зазначити, що він не завдавав жодних тілесних ушкоджень своїй дружині та не бив її.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, однак вони не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, поза розумним сумнівом.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №228283 від 29.12.2025 зазначено, що ОСОБА_1 , 29.12.2025, о 18.45 год., за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 психологічне та фізичне домашнє насильство, а саме: принижував, штовхав та нецензурно виражався, чим завдав шкоди її фізичному та психологічному здоров`ю, однак на підтвердження цих обставин працівниками поліції до матеріалів справи долучено тільки заяву та письмові пояснення ОСОБА_3 (сина потерпілої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ), який самого факту вчинення адміністративного правопорушення не бачив та посилається тільки на свої припущення, оскільки його батько систематично вчиняє такі дії.
Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, письмових пояснень чи інших доказів, які б підтверджували або спростовували факт вчинення адміністративного правопорушення відносно неї, до матеріалів справи не долучено.
ОСОБА_1 у письмових поясненнях заперечив факт вчинення ним 29.12.2025 домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_2 . 

Таким чином в долучених до протоколу матеріалах відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 обставин, викладених у протоколі і відповідно адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 ст. 173-2 КУпАП.
Інших доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суду не надано.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до частини 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно до частини 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що уповноваженою особою на складання протоколів про адміністративні правопорушення не здобуто достатніх та переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 173-2 КУпАП, а дослідженими судом доказами встановлено відсутність в його діях складу цього адміністративного правопорушення, тому провадження у справі підлягає закриттю. 

Керуючись статтями 245, 247, 283, 284 КУпАП, –

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  за частиною 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя 	В. М. Бораковський