Справа № 307/3744/25
Провадження № 2/307/1322/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року          м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області 
у складі головуючої - судді Сас Л.Р.,
секретар судового засідання Семко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 30 вересня 2025 року пред`явила до ОСОБА_2 позов про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. 
В обґрунтування позову посилалася на те, що у період з 2014 року по 2021 рік вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, під час перебування у яких, в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 , яка проживає із нею та перебуває на повному її утриманні та вихованні.
Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки.
Ухиляється від покладених на нього ст. 180 Сімейного Кодексу України обов`язків щодо її утримання та не бажає добровільно надавати кошти на придбання дитині одягу, продуктів харчування, медикаментів, та інших речей.
Відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, є добре збезпеченим, так як працює у Чеській Республіці, однак отримуваний ним дохід приховує. 
Добровільно сплачувати аліменти відмовляється, у зв`язку із чим вона змушена звертатися із даним позовом до суду та ввжає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі по 5 000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.
Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 27 листопада 2025 року та відкладено на 04 лютого 2026 року. 
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, про що свідчить трекінг відстеження про вручення йому поштових відправлень,  у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. 
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. 
Із копії паспорта, свідоцтва про народження, акту обстеження матеріально – побутових умов сім`ї та довідки виданої Руськополівським старостинським округом Тячівської територіальної громади Закарпатської області № 401/03.1-14 від 29 вересня 2025 року відомо, що сторони є батьками малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає із матір"ю та перебуває на повному її утриманні та вихованні (а. с. 3 – 5, 7, 8).
Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. 
Згідно ст. 181 цього Кодексу, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. 
За домовленістю між батьками дітей той із них, хто проживає окремо від дітей, може брати участь у їх утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не домовилися про спосіб виконання обов`язку утримувати дітину, відтак є підстави присудити кошти на її утримання (аліменти) у твердій грошовій сумі, ураховуючи вимогу позивачки.
Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Згідно ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» визначено, що у 2026 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2817 гривень;  дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень;
При призначенні розміру аліментів судом враховано те, що відповідач є особою працездатного віку, відтак має можливість працевлаштуватися, отримувати дохід та виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини, доказів, які б свідчили про незадовільний стан його здоров"я, а також докази про зміну сімейного стану та наявність на його утриманні інших осіб в матеріалах справи відсутні.
У той час вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки у розмірі 5 000 грн., щомісячно є завищеними та нею не доведено можливість їх сплати відповідачем саме у такому розмірі.
Урахувавши наведені обставини, суд дійшов висновку про присудження аліментів на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 3 500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 цього Кодексу, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Ураховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів на підставі п. 3) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 1 331,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягувати із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 , аліменти на малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 3 500 грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 30 вересня 2025 року і до досягнення нею повноліття.
В іншій частині позову про стягнення аліментів по 1 500 грн. щомісячно відмовити за недоведеністю позовних вимог. 
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць в розмірі 3 500 грн. допустити до негайного виконання.
Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 1 331,20 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , який проживає без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .
Повний текст судового рішення складено 09 лютого 2026 року.

Суддя          Л.Р.Сас