ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/546/25 Справа № 695/3868/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Бойко Н. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 грудня 2025 року          м. Черкаси 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Бочарова О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 вересня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.
Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 28 вересня 2024 року о 01 годині 54 хвилини в Золотоніському районі, с. Дмитрівка, вул. Шевченка ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що вищевказана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без з`ясування усіх фактичних обставин справи, що потягло за собою прийняття незаконного рішення.
Вказує, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено факт порушення водійкою правил ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останньої.
З цього приводу посилається на рішення Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №686/11314/17.
Також зазначає, що як вбачається з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, під час зупинки ОСОБА_1 повідомила, що в неї вдома перебувають неповнолітні діти. При цьому звертала увагу поліцейських на повітряну тривогу та просила відпустити її, оскільки існувала загроза життю та здоров`ю, що на думку сторони захисту, є пріоритетним.
Це стало підставою, через яку ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Зауважує, що після виявлення у ОСОБА_1 працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, її не було відсторонено від керування автомобілем.

При апеляційному розгляді був заслуханий захисник Бочаров О.М., який підтримав вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, приходжу до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №401660 від 28 вересня 2024 року, в якому приведені обставини вчиненого правопорушення.
Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в них зазначена суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Зазначені в протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.
Направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.09.2024 до КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня», згідно якого поліцейським Золотоніського РВП Нестеровським О.Г. були виявлені у водійки ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини рота, та дана водійка відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого водійка ОСОБА_1 відмовилась від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу Драгер. 
З показань свідка ОСОБА_2 , наданим в суді першої інстанції вбачається, що 28 вересня 2024 року він разом із інспектором Золотоніського РВП ОСОБА_3 перебував на службі. Під час комендантської години, вночі вони зупинили автомобіль ВАЗ під керуванням водійки ОСОБА_1 , в автомобілі вона була сама та сказала, що їде від подружки. Від водійки ОСОБА_1 відчувався запах алкоголю, у неї була нестійка хода, коли вона вийшла з автомобіля. На вимогу пред`явити посвідчення водія, ОСОБА_1 відповіла, що документів у неї при собі не має. Вони неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Драгера або у медичному закладі, але вона відмовлялась. ОСОБА_1 вмовляла їх не складати протоколи, намагалася домовитися та телефонували комусь та просила їх взяти слухавку. Після цього інспектором Педченко І.Г. було складено постанову стосовно ОСОБА_1 за ст.126 ч.1 КУпАП, а він склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, у присутності ОСОБА_1 , в якому вона особисто поставила свій підпис. 
З показань свідка ОСОБА_3 , наданих в суді першої інстанції вбачається, що 28 вересня 2024 року він разом із інспектором Золотоніського РВП ОСОБА_2 перебував на службі. Під час комендантської години вони зупинили автомобіль ВАЗ під керуванням водійки ОСОБА_1 . Від водійки ОСОБА_1 відчувався запах алкоголю, у неї була нестійка хода. На вимогу пред`явити посвідчення водія, ОСОБА_1 відповіла, що документів у неї при собі не має. Вони неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Драгера або у медичному закладі, але вона відмовлялась. ОСОБА_1 вмовляла їх не складати протоколи, пояснювала, що її чоловік військовий та їй потрібні права. Після цього він склав постанову стосовно ОСОБА_1 за ст.126 ч.1 КУпАП за керування транспортним засобом без посвідчення водія, а ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, у присутності ОСОБА_1 . Під час складання постанови та протоколу ОСОБА_1 була присутньою та особисто їх підписала.
Також суд першої інстанції надав належний аналіз відеозаписам з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано як поліцейські неодноразово вказували ОСОБА_1 на наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння та пропонували пройти відповідний огляд. Однак, ОСОБА_1 на пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, протягом тривалого часу категорично відмовлялась, вказаний огляд не проходила, демонструючи поведінку, яка, на думку суду, свідчить про умисне затягування часу, та створення умов за якими він фактично не надавала згоду на проходження такого огляду як на місці, так і в закладі охорони здоров`я, за передбаченим порядком та у відповідності до Інструкції, однак не заперечуючи, що вона дійсно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що вірно розцінено працівниками поліції, як її відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи підтвердження наявності підстав для зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому апеляційний суд враховує, ОСОБА_4 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не оспорювала, що керувала транспортним засобом.
Апеляційним переглядом встановлено, що суддею районного суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд погоджується з вказаною оцінкою наведених доказів.
Доводи апелянта про незаконність постанови, з огляду на норми Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), оскільки працівники поліції не було повідомлено причини зупинки, не є підставою для скасування постанови судді.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що норми Закону, наведені апелянтом, не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, його направлення до суду тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Суд зазначає, що коли сторона вимагає скасування судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час провадження у справі, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході провадження. 
Невиконання поліцейським приписів ст. 266 КУпАП щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не має істотного впливу на доведеність обставин вчинення водієм правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Оголошення повітряної тривоги під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не звільняє її від виконання положень п. 2.5 ПДР.
Отже відповідні посилання апелянта, як на окрему підставу для скасування постанови, є надуманими. 
Апеляційний суд не вбачає неповноти судового розгляду, адже судом були дослідженні всі обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. 
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Бочарова О.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 вересня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Люклянчук