Єдиний унікальний № 371/1702/25
Номер провадження № 2/371/535/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2026 р.         м. Миронівка
Миронівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - Кириленко М.О.
за участі секретаря - Петренко В.А.
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Притула Людмила Олександрівна до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, 

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року позивач адвокат Притула Людмила Олександрівна, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що  ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках належну їй земельну ділянку, що розташована на території Потіцької сільської ради. 17.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що ним пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме проходив військову службу у ЗСУ та перебував на лікуванні. Окрім нього, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся його брат -  ОСОБА_2 . Просить суд визначити  ОСОБА_1  додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті  ОСОБА_3  терміном на два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.
Ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року провадження у зазначеній справі було відкрито в загальному порядку та призначено справу до підготовчого засідання.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Притула Л.О. у підготовче засідання не з`явились, адвокат надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позову наполягала з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволенні позову не заперечував.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Положенням ч. 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши письмові докази по справі та всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав:
Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Суд, відповідно до ст. ст. 81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, що повністю узгоджується з Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». 
Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом. 
Матеріалами справи встановлено, що 11 листопада 2015 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день смерті, і на що я за законом матиму право, заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З належного їй майна, земельну ділянку, що розташована на території Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області, призначення якої - ведення товарного-сільськогосподарського виробництва, що належить їй на праві витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАУ №538456 виданого Миронівською районною державною нотаріальною конторою 16.05.2015 року, номер права власності: 9686491, заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в рівних частках. Земельну ділянку, що розташована на території Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області, призначення якої - ведення особистого селянського господарства належить їй на праві державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №588078 виданого Миронівським районним відділом земельних ресурсів 06.02.2008 року заповідаю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заповіт посвідчений секретарем Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області Загорулько О.В. (а.с. 11).
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Потік Обухівського району Київської області померла ОСОБА_3 у віці 71 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Миронівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 03 листопада 2022 року, актовий запис №596 (а.с. 10).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Миронівської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Потік (а.с. 12).
В листі державного нотаріуса Штогріної Н. №527/02-14 від 17.09.2025 зазначено, що ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в нотаріальну контору в установлений законом строк не подав, так як він не відноситься до кола осіб, передбачених п. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки не були зареєстровані разом з нею на день смерті. В зв`язку з чим він пропустив строк для прийняття спадщини, тому йому було рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті померлої ОСОБА_3 (а.с. 12).
Зазначене підтверджується матеріалами копії спадкової справи №68/2023 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дослідженої судом.
Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Нормою ч. 1 ст. 1268 ЦК визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частини 1, 2 ст. 1269 ЦК).
Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі, закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.
У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, причиною пропуску строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 назвав ту обставину, що він проходив військову службу за мобілізацією, а в подальшому проходив лікування. 
Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем та дослідженими судом доказами, а саме:
Із записів з військового квитка НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 був призваний 18.04.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 до ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_1 був направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою №3/820 від 07 листопада 2023 року (а.с. 14, 16).
ОСОБА_1 проходив службу в армії з 14 грудня 1992 року по 04 листопада 1994 року, з 18 квітня 2022 року по 18 лютого 2023 року, що підтверджується довідкою №28 від 14 березня 2023 року (а.с. 15).
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_4 (а.с. 17).
26 травня 2022 року ОСОБА_1 одержав: «МВТ. ЗЧМТ. Струс головного мозку, ранній відновний період, виражений вестибуло-атактичний синдром, астенічним-невротичний синдром із дизсомніями, вегетативний синдром. Акубаротравма. Акубаротравматичне ураження обох вух у вигляді гострої нейросенсорної приглуховатості. Забій грудної клітини ліворуч, больовий синдром.», що підтверджується довідкою про обставини травми (а.с. 18).
Довідкою військово-лікарської комісії від 11.07.2022 встановлено, що ОСОБА_1 обмежено придатний до військової служби (а.с. 19).
ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні та реабілітації для посттравматичного відновлення та лікуванні хвороб, які загострилися після отриманої травми, що підтверджується: дослідженням ЕХО від 15.09.2022; довідкою від 22.09.2022; випискою №620 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 10.02.2023; довідкою №91 від 29.09.2023; обстеженням від 29.09.2023; випискою №1506 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 17.03.2025 (а.с. 20, 21, 23, 25, 26, 28).
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 17.03.2025 №2025-0317-125, ОСОБА_1 придатний до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (а.с. 29). 
Неможливість позивача прийняти спадщину після смерті спадкодавця об`єктивно пов`язана із перебуванням позивача в складі ЗСУ та здійснення ним дій пов`язаних захистом Батьківщини, незалежності та територіальної цілісності України, тобто виконанням ним його конституційного обов`язку, що підтверджуються дослідженими доказами та на переконання суду, перешкодило позивачу вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Обов`язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. 
Отже, враховуючи що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_3 , зазначена позивачем причина пропуску строку, встановленого ст. 1270 ЦК, для подання заяви про прийняття спадщини, як перебування на військовій службі, свідчить про істотні труднощі для подання ним цієї заяви в шестимісячний строк, тому наявні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, як єдиного спадкоємця за законом.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 206, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Притула Людмила Олександрівна до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити  ОСОБА_1  додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті  ОСОБА_3  терміном на два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         М.О. Кириленко