Справа № 128/2497/24
Провадження № 22-ц/801/2459/2025
Категорія: 11
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач:Сопрун В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року	Справа № 128/2497/24	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі:
       головуючого Сопруна В.В.,
       суддів Матківської М.В., Міхасішина І.В.,
               за участю секретаря судового засідання Закерничної А.О., 
               за участю сторін: представника позивача адвоката Парпальос В.В., представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Олійника А.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №128/2497/24 запозовом Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницького району Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18 вересня 2025 року, яке ухвалила суддя Васильєва Т.Ю. в Вінницькому районномусуді Вінницької області, повний текст складено 18 вересня 2025 року,

в с т а н о в и в :

В червні 2024 року Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницького району Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України» звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1  про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, мотивуючи його тим, що у лютому та травні 2019 року в смт. Вороновиця, Вінницького району, Вінницької області, місцевими жителями та членами релігійної громади селища були проведені загальні збори Релігійної організації « Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви». На цих загальних зборах прийняті рішення про зміну назви та підпорядкування релігійної громади у канонічних та організаційних питаннях шляхом переходу під канонічне підпорядкування Православної Церкви України. Затверджено статут релігійної громади у новій редакції, доручено ОСОБА_2 зареєструвати прийняті рішення згідно з чинним законодавством України.
Відповідно до наказу Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації № 17 від 15 лютого 2023 року зареєстровано Статут релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви у новій редакції зі зміною найменування на: Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницького району Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України». 17 лютого 2023 року внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи.
Релігійній організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницького району Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України» на праві постійного користування належить земельна ділянка площею 0,2056 га, кадастровий номер: 0520655300:02:005:0221, цільове призначення – для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На цій земельній ділянці знаходиться будівля храму загальною площею 564,6 кв.м, яка була зведена коштами та силами місцевих жителів смт. Вороновиця з метою подальшого спільного задоволення своїх релігійних потреб за обраним ними віросповіданням. Право постійного користування земельною ділянкою та право власності на будівлю храму підтверджуються відповідними витягами з Державного реєстру речових прав.
Незважаючи на прийняття рішення про зміну підлеглості та реєстрацію відповідних змін у встановленому законом порядку, наразі ОСОБА_1 , будучи колишнім настоятелем храму та колишнім керівником релігійної громади, відмовляється добровільно звільнити приміщення храму, хоча будь-яких правових підстав для перебування у ньому не має. Відповідачем постійно створюються штучні перешкоди в доступі членами Релігійної організації до будівлі храму. В результаті таких протиправних дій відповідача порушується право власності позивача на таке нерухоме майно в частині вільного користування та розпорядження ним.
Для усунення перешкод у користуванні будівлею храму позивачем та членами релігійної громади неодноразово подавалися до правоохоронних органів звернення, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за відповідними фактами. У відповіді на численні звернення ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області, разом із листом № 13240/228-23 від 01 грудня 2023 року, були надані копії документів, що підтверджують обґрунтованість підстав позову, а також у листі № 14063/218/23 від 28 грудня 2023 року підтверджено, що ОСОБА_1 продовжує користуватися спірною будівлею храму та не допускає до неї членів релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницького району Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України». Після численних заяв та скарг уповноважених осіб, членів релігійної організації, 24 січня 2024 року ВП № 5 ВРУП ГУНП України у Вінницькій області відкрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12024025070000016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Попри відкриття кримінального провадження та здійснення правоохоронними органами досудового розслідування, ОСОБА_1 продовжують чинитися перешкоди позивачу у користуванні будівлею храму. У відповідях правоохоронних органів неодноразово вказувалося на цивільно-правовий характер діянь, що вчиняються ОСОБА_1 , у зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду з цивільним позовом про усунення перешкод у користуванні спірною будівлею храму. 
У даному випадку, попри зміну канонічної підлеглості та внесення відповідних змін до установчих документів, не було створено нової юридичної особи (релігійної громади). Отже, усі речові права Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницького району Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України», в тому числі право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0520655300:02:005:0221 та право власності на спірну будівлю храму, збереглися. 
Натомість, відповідач вчиняє протиправні дії, утримує спірну будівлю храму, в результаті чого позбавляє можливості членів релігійної організації здійснювати Богослужіння та віросповідання за обраною ними підлеглістю.
Таким чином позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні Релігійною організацією «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницького району Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України» будівлею храму загальною площею 564,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 звільнити приміщення.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18 вересня 2025 року позов задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди Релігійній організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницького району Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України» в користуванні та розпорядженні будівлею храму, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення ОСОБА_1 зазначеної будівлі.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницького району Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України» судові витрати в сумі 3028 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права. Просив рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18 вересня 2025 року скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
В апеляційній скарзі посилається на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів перешкод з боку відповідача ОСОБА_1 . Вважає, що позов пред`явлено до неналежного відповідача. Також зазначив, що рішення суду не містить достатньої мотивації, чому саме відповідач повинен звільнити приміщення за відсутності доведених перешкод з його боку, що не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості судового рішення. 

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказав, що вважає рішення суду законним, обґрунтованим, пропорційним та таким, що ґрунтується на належних і допустимих доказах. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін. 

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копій протоколів загальних зборів Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви» № 1 від 17 лютого 2019 року, № 2 від 28 лютого 2019 року та № 03/05/19 від 21 травня 2019 року, на загальних зборах було затверджено рішення про зміну назви та підпорядкування релігійної громади у канонічних та організаційних питаннях шляхом переходу під канонічне підпорядкування Православної Церкви України. Затверджено статут релігійної громади у новій редакції, доручено ОСОБА_2 зареєструвати прийняті рішення згідно з чинним законодавством України.

Наказом № 17 від 15 лютого 2023 року Управлінням у справах національностей та релігій Вінницької обласної військової адміністрації постановлено зареєструвати статут релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви у новій редакції зі зміною найменування на: релігійна організація «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України», відповідний запис було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17 лютого 2023 року.

Згідно з копії витягу з Державного реєстру речових прав від 16 травня 2023 року, земельна ділянка з кадастровим номером 0520655300:02:005:0221, загальною площею 0,2056 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві постійного користування Релігійній організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України».

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав від 26 вересня 2023 року, будівля храму, загальною площею 564,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності Релігійній організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України».

Згідно з копії статуту Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України», парафія раніше мала назву «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви», в смт. Вороновиця, вул. Леніна, 79, Вінницького району, Вінницької області, зазначено, що релігійна громада є правонаступником усіх своїх попередніх прав та обов`язків. Парафія здійснює свою діяльність як юридична особа, відповідає за своїми зобов`язаннями власним майном, може від свого імені набувати та здійснювати права та обов`язки. Здійснюючи свою діяльність, парафія має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном, яке належить їм на праві власності (будівлями, приміщеннями, земельними ділянками, предметами культу, об`єктами виробничого, соціального і добродійного призначення, транспортними засобами, коштами та іншим майном, необхідним для забезпечення їх діяльності), придбаним або створеним за рахунок власних коштів, пожертвуваних громадянами, організаціями або передане державою, а також придбане на інших підставах, відповідно до цього Статуту та чинного законодавства України.

23 листопада 2023 року Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України» звернулася до начальника ВП № 5 ВРУП Національної поліції у Вінницькій області із колективним зверненням, яким просила забезпечити безперешкодний вхід до храму та встановлювати тимчасове чергування поліцейських для забезпечення мирних служб у храмі.

01 грудня 2023 року заступник голови Парафіяльної ради Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України» Третьяков В.І. звернувся до начальника ВП № 5 із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, якою повідомив про вчинення членами релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницького району Вінницько-Барської єпархії Української православної церкви (МП)» кримінального правопорушення, передбаченого ст. 179 КК України, тобто незаконне утримання релігійної святині, яке проявляється в самовільному протиправному залишенні в своєму користуванні релігійної святині – Свято-Різдво-Богородичного храму в смт. Вороновиця, Вінницького району, Вінницької області. Зазначено, що священник ОСОБА_1 та його прихильники не бажають передати ключ від храму та допускати в храм для проведення Богослужіння.

Листом від 01 грудня 2023 року ВП № 5 ВРУП Національної поліції у Вінницькій області повідомило ОСОБА_3 , що під час розгляду звернення з ОСОБА_4 та представниками релігійної громади «Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви» було проведено роз`яснювальну бесіду та попереджено про відповідальність, передбачену чинним законодавством. Повідомлено, що висвітлені питання у змісті звернень містять в собі ознаки цивільно-правових відносин, які можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. Тому йому рекомендовано звернутися до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні, розпорядженні та володінні будівлею церкви, шляхом звільнення приміщення та надання доступу до нього.

Відповідно до копії довідки про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненнях: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , за результатами розгляду матеріалів підстав для внесення відомостей до ЄРДР не встановлено. В ході проведення перевірки було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована релігійна організація «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України», керівником якої є ОСОБА_6 . За вказаною адресою знаходиться земельна ділянка площею 0, 2056 га, яка має цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій, та будівля храму загальною площею 564, 6 кв.м., власником якої є Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України». 11.04.2023 Господарським судом Вінницької області винесено ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України» про визнання недійсним рішень загальних зборів та статуту, а також 21.07.2023 було винесено ухвалу про зупинення провадження у справі № 902/477/23. 14.11.2023 о 14:25, 15.11.2023 о 11:28 та 21.11.2023 о 14:16 за місцем розташування храму прибував заступник голови парафіяльної ради, В. Третяков, разом з членами релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України», щоб проводити службу, але побачив, що доступ до храму був заблокований настоятелем релігійної громади ОСОБА_7 та представниками релігійної громади «Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви смт. Вороновиця Вінницької єпархії», на воротах та на хвіртці при вході на територію храму були розміщені навісні замки та металеві ланцюги, тому ОСОБА_8 вирішив звернутись за допомогою до поліції, з метою фіксації події, для подальшого звернення до суду. Також 24.11.2023 від релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України» до ВП № 5 надійшло колективне звернення, щодо безперешкодного входу до храму та забезпечення охорони публічної безпеки та порядку під час проведення служби у вказаному храмі. З даного питання працівниками ВП № 5 забезпечується охорона публічної безпеки та порядку біля Свято-Різдво-Богородичного храму. Під час розгляду звернень, О ОСОБА_9 відмовився надавати письмові пояснення з даного приводу, разом з тим звернувся із письмовою заявою до ВП № 5, в якій вказує, що у Господарському суді Вінницької області відбувається судовий процес із представниками ПЦУ, щодо вказаного храму, розгляд якого ще не завершений, та повідомив, що 12.11.2023 відбулися збори парафіян храму, на яких члени релігійної громади одноголосно вирішили не припиняти Богослужіння, не залишати та не передавати храм і його майно представникам ПЦУ, до вирішення справи по суті Господарським судом Вінницької області. Також, у своєму зверненні ОСОБА_4 повідомляє про те, що в середині храму знаходиться особисте майно та грошові кошти парафіян релігійної громади та їхнє примусове виселення з приміщення можливе лише на підставі рішення суду, яке має бути виконане державною виконавчою службою. З огляду на викладене, стало відомо, що висвітлені питання у змістах звернення містять в собі цивільно-правові відносини, тому конфліктуючим сторонам були роз`яснені правові шляхи вирішення даних питань та попереджено про відповідальність, передбачену чинним законодавством.

Відповідно до копій протоколів прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.11.2023, 15.11.2023 та від 21.11.2023, було прийнято заяви від ОСОБА_10 , якими він просив прийняти міри відносно ОСОБА_1 та членів релігійної громади УПЦ (МП) Свято-Різдво-Богородичного храму, які не допускають до храму, що розташований в смт. Вороновиця, по вул. Козацький шлях, 79, а також відібрано пояснення по даних фактах.

Згідно копії витягу з ЄРДР, 24.01.2024 було зареєстроване кримінальне провадження № 12024025070000016, по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, та зазначено, що 23.01.2024 до чергової частини ВП № 5 надійшла ухвала Немирівського суду від 11.01.2024 про необхідність внесення відомостей до ЄРДР за заявою представника релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України» з приводу того, що члени релігійної громади «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Української православної церкви» відмовляються добровільно покидати приміщення Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця, яке належить на праві власності релігійній організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України».

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу совісті та релігійні організації» релігійні організації в Україні утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно із своїми статутами (положеннями). Релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об`єднання представляються своїми центрами (управліннями).
Релігійна організація визнається юридичною особою з дня її державної реєстрації.

Релігійні організації володіють, користуються і розпоряджаються майном, яке належить їм на праві власності. Релігійні організації можуть бути обмежені у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, передбачених законом. Релігійні організації мають право власності на майно, придбане або створене ними за рахунок власних коштів, пожертвуване громадянами, організаціями або передане державою, а також придбане на інших підставах, передбачених законом (ст. 18 ЗУ «Про свободу совісті та релігійні організації»).

За змістом ст. 8 наведеного Закону релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб. Зміна підлеглості релігійної громади не впливає на зміст права власності та інших речових прав такої релігійної громади, крім випадку, встановленого ст. 18 цього Закону. Частина громади, незгідна з рішенням про зміну підлеглості, має право утворити нову релігійну громаду і укласти договір про порядок користування культовою будівлею і майном з їхнім власником (користувачем).

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Виходячи зі змісту наведених норм та проаналізувавши наявні у справі докази, колегія суддів вважає, що районний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог релігійної організації про усунення перешкод у користуванні будівлею храму.

У справі встановлено, що відповідно до копій протоколів загальних зборів Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви» № 1 від 17 лютого 2019 року, № 2 від 28 лютого 2019 року та № 03/05/19 від 21 травня 2019 року, на загальних зборах було затверджено рішення про зміну назви та підпорядкування релігійної громади у канонічних та організаційних питаннях шляхом переходу під канонічне підпорядкування Православної Церкви України. Затверджено статут релігійної громади у новій редакції, доручено ОСОБА_2 зареєструвати прийняті рішення згідно з чинним законодавством України.

Наказом № 17 від 15 лютого 2023 року Управлінням у справах національностей та релігій Вінницької обласної військової адміністрації постановлено зареєструвати статут релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви у новій редакції зі зміною найменування на: релігійна організація «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України», відповідний запис було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17 лютого 2023 року.

Згідно з копії витягу з Державного реєстру речових прав від 16 травня 2023 року, земельна ділянка з кадастровим номером 0520655300:02:005:0221, загальною площею 0,2056 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві постійного користування Релігійній організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України».

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав від 26 вересня 2023 року, будівля храму, загальною площею 564,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності Релігійній організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України».

Отже Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України» є зареєстрованою у встановленому законом порядку юридичною особою та власником будівлі храму за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи.

Позивач реалізує належне йому право власності (в тому числі право користування) в порядку, визначеному ст. 316, 317, 321 ЦК України, ст. 18 ЗУ «Про свободу совісті та релігійні організації».

Для задоволення вимог власника достатньо встановити факт наявності перешкод у здійсненні ним своїх правомочностей, що об`єктивно існують. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

Підставою судового захисту є наявність доведеного факту порушення прав позивача з боку відповідача, яке існує на момент прийняття судового рішення, а підставою для задоволення негаторного позову – є доведений факт обмеження або перешкоджання, створення реальних перешкод у здійсненні права власності, триваючий характер такого правопорушення, наявність у момент звернення до суду.

Позивач послався на те, що його права власника порушуються відповідачем, який є колишнім настоятелем храму та колишнім керівником релігійної громади, який не звільняє спірне приміщення, створює релігійній громаді перешкоди у користуванні будівлею храму.

Таким чином, ОСОБА_1 , як фізична особа, є належним відповідачем у справі за позовом Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницького району Вінницько-Барської єпархії Православної Церкви України» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції правильно встановлено наявність перешкод з боку відповідача у користуванні та розпорядженні належним релігійній громаді майном, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до цитування окремих абзаців рішення суду і незгоди з висновками суду та особистого бачення апелянтом обставин справи та хибного тлумачення норм матеріального та процесуального закону.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстави для його скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 грудня 2025 року.

Головуючий                          Сопрун В.В.

Судді                                  Матківська М.В.

                                                       Міхасішин І.В.