ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/12336/25	
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Єщенка О.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИЛА:
У квітні 2025 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №951050832760 про відмову у перерахунку пенсії від 24.12.2024 року; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди здійснення нею підприємницької діяльності: з 19.01.1998 року по 30.06.2000 року, з 01.01.2021 року по 31.12.2003 року, з 04.02.2004 року по 29.02.2004 року, з 04.03.2004 року по 31.03.2024 року; з 04.04.2004 року по 30.04.2004 року, з 04.05.2004 року по 31.05.2004 року, з 04.06.2004 року по 30.06.2004 року, з 04.07.2004 року по 31.07.2004 року, з 04.08.2004 року по 31.08.2004 року, з 04.09.2004 року по 30.09.2004 року; з 04.10.2004 року по 31.12.2004 року та перерахувати ОСОБА_1 розмір пенсії, починаючи з дати призначення пенсії 25.10.2008 року;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №951050832760 про відмову у перерахунку пенсії від 24.12.2024 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди здійснення нею підприємницької діяльності: з 19.01.1998 року по 30.06.2000 року, з 01.01.2021 року по 31.12.2003 року, з 04.02.2004 року по 29.02.2004 року, з 04.03.2004 року по 31.03.2024 року; з 04.04.2004 року по 30.04.2004 року, з 04.05.2004 року по 31.05.2004 року, з 04.06.2004 року по 30.06.2004 року, з 04.07.2004 року по 31.07.2004 року, з 04.08.2004 року по 31.08.2004 року, з 04.09.2004 року по 30.09.2004 року; з 04.10.2004 року по 31.12.2004 року та перерахувати ОСОБА_1 розмір пенсії, починаючи з дати призначення пенсії 25.10.2008 року. Стягнуто з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять грн. 20 коп.).
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Доводами апеляційної скарги зазначено, що позивач звернулася у 2025 році, при цьому позовні вимоги стосуються перерахунку починаючи з 25.10.2008, що виходить за межі шестимісячного строку, встановленого ст.122 КАС України. Апелянт зазначає, що позивач звернувся до суду пропустивши строк звернення до суду, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку, тому позов підлягав залишенню без розгляду відповідно до ст. 240 КАС України. Всупереч наведеним обставинам справи та нормам процесуального права, суд проігнорував пропуск позивачем строку звернення до суду більше ніж на 16 років та розглянув позовні вимоги, які підлягали залишенню без розгляду.
Апелянт вказує, що відповідно до частини 5 статті 21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058 (далі - Закон № 1058) відомості про фізичних осіб — підприємців, у тому числі тих, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), подаються до територіального органу Пенсійного фонду безпосередньо цими особами. Форми документів, порядок та строки їх подання встановлюються правлінням Пенсійного фонду. Проте, як було встановлено Головним управлінням, позивачем звіти до Головного управління не подавались то документів, які б підтверджували у період з 19.01.1998 ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування відсутні. За таких умов, на думку апелянта, враховуючи встановлений законодавством порядок обчислення страхового стажу, у Головного управління відсутні правові підстави для зарахування спірних періодів до страхового стажу позивача.
30 вересня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» від представника позивачки надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорії незначної складності.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком з 25.10.2008 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж позивача, врахований при призначенні пенсії, складає 29 років 10 місяців (враховано по 28.02.2023). Врахована середньомісячна заробітна плата 10166,88 грн., визначена за періоди з 01.05.1980 по 30.04.1985 згідно довідки про заробітну плату та з 01.01.2004 по 31.10.2004 за даними персоніфікованого обліку. Розмір пенсії позивача з 01.10.2023 становить 3163,77 грн.
02 жовтня 2023 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про зарахування до страхового стажу періодів провадження підприємницької діяльності з 19.01.1998 по 21.01.2005 та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням зарахованого стажу за даною заявою.
До зазначеної заяви позивачкою було додано: копію паспорта; копію картки платника податків; копію Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 від 26.01.1998; копію довідки Державної податкової інспекції у Приморському районі Державної податкової адміністрації України №143 від 25.01.2007; копію листа Головного управління ДПС в Одеській області № 34149/6/15-32-24-07-10 від 21.07.2023; копію Довідки відділу документального та інформативного забезпечення управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради №1630-23 від 17.10.2023; копію листа відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради №3-314-23 від 17.10.2023; копію листа Спеціалізованої державної податкової інспекції у Приморському районі м Одеси №289/17-0112-1965515465 від 02.06.2005; копію повідомлення про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем (а.с.14-27). 
Листом Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №38118-34596/M-02/8-1500/23 від 20.11.2023 повідомлено позивача, що до страхового стажу не зарахований період ведення підприємницької діяльності з 26.01.1998 по 30.06.2000, оскільки згідно довідки від 05.02.2009 № 2163/07 страхові внески не сплачувались, та за 2005 рік відсутні дані в системі персоніфікованого обліку. Отже, період ведення підприємницької діяльності з 01.07.2000 по 31.12.2003 можливо зарахувати до страхового стажу на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку, або патенту про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про сплату страхових внесків.
Не погодившись з тим, що відповідач не надав оцінку поданій заяві та додаткам до неї, не прийняв відповідного рішення про зарахування або про відмову в зарахуванні до страхового стажу періодів підприємницької діяльності з 19.01.1998 по 21.01.1995, позивач звернулася до суду з позовом.
Рішенням ООАС від 19.09.2024 по справі № 420/3090/24 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області під час розгляду заяви ОСОБА_1 про зарахування до страхового стажу періодів провадження підприємницької діяльності від 02 жовтня 2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 про зарахування до страхового стажу періодів провадження підприємницької діяльності від 02 жовтня 2023 року та прийняти рішення про зарахування або про відмову у зарахуванні до страхового стажу періодів провадження підприємницької діяльності з 19 січня 1998 року по 21 січня 2005 року.
При цьому в даному судовому рішенні судом зазначено, що позивачем до заяви про зарахування до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності та перерахунок пенсії з урахуванням цього страхового стажу було додано низку документів, передбачених наведеними вище нормативними актами, які підтверджують, зокрема, реєстрацію позивача як фізичної особи-підприємця з 26.01.1998 року по 21.01.2005 року, сплату позивачем як підприємцем фіксованого податку.
Однак, відповідач всупереч приписам ч.5 ст.45 Закону № 1058-IV не розглянув заяву позивача від 02.10.2023 року належним чином та не прийняв за цією заявою обґрунтованого рішення. Таке рішення має містити оцінку усіх наданих позивачем документів на підтвердження страхового стажу, мотиви їх врахування чи відхилення.
Надісланий позивачу лист від 20.11.2023 року не є таким рішенням.
Зазначене рішення набрало законної сили 19.12.2024 та на його виконання ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення № 951050832760 від 24.12.2024 про відмову у перерахунку пенсії.
У вищезазначеному рішенні зазначено, що для врахування до страхового стажу періодів ведення підприємницької діяльності підстави відсутні: за період з 26.01.1998 по 30.06.2000 страхові внески не сплачувались, згідно довідки №2163/07 від 05.02.2009, за період з 01.07.2000 по 31.12.2003 відсутні дані про сплату єдиного податку, або патенту про сплату фіксованого розміру, або довідки про сплату страхових внесків, за період з 01.11.2004 по 21.01.2005 відсутні дані в системі персоніфікованого обліку. Страховий стаж періоду ведення підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.10.2004 було враховано до страхового стажу раніше при призначенні пенсії.
Позивач вважає, що незарахування відповідачем спірного періоду до страхового стажу є протиправним, оскільки позивачем було надано до пенсійного органу документи, що підтверджують реєстрацію позивача як фізичної особи-підприємця та сплату позивачем як підприємцем фіксованого податку, наслідком чого є зарахування такого періоду до загального страхового стажу, у зв`язку із чим звернулась до суду із даним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав відповідачу усі наявні у неї докази, які підтверджують факт заняття нею підприємницькою діяльністю у спірний період. У свою чергу ГУ ПФУ в Одеській області при вирішенні питання про перерахунок позивачу пенсії за віком згідно із Законом №1058 безпідставно не врахувало подані позивачем документи на підтвердження факту здійснення нею підприємницької діяльності у спірний період. Зазначив, що відсутність даних персоніфікованого обліку про сплачені позивачем у статусі ФОП податки і збори не залежало і не залежить від волі позивача, а тому ця обставина не може бути покладена йому у провину та позбавити права на зарахування до страхового стажу періодів роботи у статусі ФОП. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Що стосується доводів апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду з позовною заявою, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
У відповідності з ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З матеріалів справи вбачається, що предметом позову в даній справі є визнання протиправним та скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії від 24.12.2024 року та зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди здійснення підприємницької діяльності і перерахувати розмір пенсії.
З позовною заявою до суду ОСОБА_1 звернулась 23.04.2025 року, а тому на переконання колегії суддів шестимісячний строк звернення до суду не пропущено, позов поданий до суду з дотриманням встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України строку звернення до суду.
З огляду на вищезазначене, помилковими є доводи апелянта про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачкою строку звернення до суду з позовом.
Що стосується доводів апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частинами першою, другою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.
Відповідно до ч.3 ст. 24 Закону № 1058-IV Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з ч.4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. 
Відповідно до пп. 1 п.3-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058 до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Відповідно до ч.1 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до ч.2 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.
Згідно з ч.3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. 
Відповідно до абз. 4 пп.2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 19.01.1998 року по 26.08.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 від 26.01.1998, довідкою відділу документального та інформативного забезпечення управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради № 1630-23 від 17.10.2023 та листом Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління державної реєстрації Юридичного Департаменту Одеської міської ради №3-314-23 від 17.10.2023.
Згідно довідки №143 від 25.01.2007, виданої Державною податковою інспекцією у Приморському районі, ОСОБА_1 перебувала на обліку як фізична особа-підприємець в ДПІ у Приморському районі м. Одеси з 26.01.1998 по 21.01.2005. Заборгованості перед бюджетом станом на 19.01.2007 року немає.
Відповідно до Додатка №1 до обхідного листа Спеціалізованої державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси №289/17-0112/1965515465 від 02.06.2005, СПД - фізична особа ОСОБА_1 за період з 01.01.2002 по 23.05.2005 згідно наданих декларацій про доходи та за перевіркою, здійснювала підприємницьку діяльність на умовах сплати фіксованого податку відповідно до вимог ст. 14 ДКМУ «Про прибутковий податок з громадян» №13-92 від 26.12.1992. Ставка податку складала 80,00 грн. у місяць. Фіксований податок до бюджету сплачувався своєчасно. Заборгованість по сплаті податків у СГД - фізичної особи ОСОБА_1 - відсутня.
Відповідно до листа Головного управління ДПС в Одеській області № 34149/6/15-32-24-07-10 від 21.07.2023, згідно інформаційно-комунікаційної системи ДПС України фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебувала на обліку в Приморській ДПІ Головного управління ДПС в Одеській області з 26.01.1998 по 24.01.2005 та сплачувала наступні суми фіксованого податку: 2001 рік - 960 грн.; 2002 рік – 960 грн.; 2003 рік - 960 грн.; 2004 рік – 560 грн. Проте надати документи, що підтверджують сплату ОСОБА_2 фіксованого податку за період з 26.01.1998 по 21.01.2005, інформації про систему оподаткування та сплачені податки за період з 26.01.1998 по 31.12.2000 не є можливим у зв`язку з закінченням строку їх зберігання відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12.04.2012.
Крім того, в оскаржуваному рішенні відповідачем зазначено, що страховий стаж періоду ведення підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.10.2004 було враховано до страхового стажу раніше при призначенні пенсії.
Однак, з Форми РС-право вбачається, що позивачу зараховано за даний період: з 01.01.2004 по 03.02.2004 – 1 місяць 3 дні; з 01.03.2004 по 03.03.2004 - 3 дні; з 01.04.2004 по 03.04.2004 - 3 дні; з 01.05.2004 по 03.05.2004 - 3 дні; з 01.06.2004 по 03.06.2004 - 3 дні; з 01.07.2004 по 03.07.2004 - 3 дні; з 01.08.2004 по 03.08.2024 - 3 дні; з 01.09.2004 по 03.09.2004 - 3 дні; з 01.10.2004 по 03.10.2004 - 3 дні.
Враховуючи вищезазначене, позивачу не зараховано до страхового стажу за 2004 рік наступні періоди: з 04.02.2004 по 29.02.2004, з 04.03.2004 по 31.03.2024; з 04.04.2004 по 30.04.2004, з 04.05.2004 по 31.05.2004, з 04.06.2004 по 30.06.2004, з 04.07.2004 по 31.07.2004, з 04.08.2004 по 31.08.2004, з 04.09.2004 по 30.09.2004; з 04.10.2004 по 31.12.2004.
Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що підставою для зарахування до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності із застосуванням фіксованого податку, з 01.01.1998 року по 30.06.2000 року є довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.
Також умовою зарахування періоду здійснення підприємницької діяльності до страхового стажу з 01.02.2000 по 31.12.2017 року включно із застосуванням фіксованого податку є сплата фіксованого податку.
Наявність довідки про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності, яка включає період ведення підприємницької діяльності з 01.01.1998 року по 30.06.2000 року та сплата фіксованого податку у 2001 - 2004 роках є достатньою підставою на зарахування до страхового стажу позивача даних періодів.
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач надала відповідачу усі наявні у неї докази, які підтверджують факт заняття нею підприємницькою діяльністю у спірний період.
У свою чергу ГУ ПФУ в Одеській області при вирішенні питання про перерахунок позивачу пенсії за віком згідно із Законом №1058 безпідставно не врахували подані позивачем документи на підтвердження факту здійснення нею підприємницької діяльності у спірний період.
Відсутність даних персоніфікованого обліку про сплачені позивачем у статусі ФОП податки і збори не залежало і не залежить від волі позивача, а тому ця обставина не може бути покладена позивачці у провину та позбавити права на зарахування до страхового стажу періодів роботи у статусі ФОП.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у перерахунку пенсії від 24.12.2024 № 951050832760 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди здійснення нею підприємницької діяльності: з 19.01.1998 року по 30.06.2000 року, з 01.01.2021 року по 31.12.2003 року, з 04.02.2004 року по 29.02.2004 року, з 04.03.2004 року по 31.03.2024 року; з 04.04.2004 року по 30.04.2004 року, з 04.05.2004 року по 31.05.2004 року, з 04.06.2004 року по 30.06.2004 року, з 04.07.2004 року по 31.07.2004 року, з 04.08.2004 року по 31.08.2004 року, з 04.09.2004 року по 30.09.2004 року; з 04.10.2004 року по 31.12.2004 року.
Проте, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача перерахувати ОСОБА_1 розмір пенсії, починаючи з дати призначення пенсії 25.10.2008 року.
Як було зазначено вище та вбачається з матеріалів справи з заявою про зарахування до страхового стажу періодів провадження підприємницької діяльності з 19.01.1998 по 21.01.2005 та здійснення перерахунку пенсії з урахуванням зарахованого стажу ОСОБА_1 звернулась 02.10 2023 року, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що порушені права позивачки на перерахунок пенсії підлягають задоволенню з 02.04.2023 року з урахуванням вимог ст. 122 КАС України. 
З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.
Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п.4 ч.1, ч.4 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
На підставі наведеного, згідно ст. 317 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року- змінити з підстав, зазначених у даній постанові.
Абзаци перший та третій резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 викласти в наступній редакції:
“Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ЄДРПОУ 20987385) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії — задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди здійснення нею підприємницької діяльності: з 19.01.1998 року по 30.06.2000 року, з 01.01.2021 року по 31.12.2003 року, з 04.02.2004 року по 29.02.2004 року, з 04.03.2004 року по 31.03.2024 року; з 04.04.2004 року по 30.04.2004 року, з 04.05.2004 року по 31.05.2004 року, з 04.06.2004 року по 30.06.2004 року, з 04.07.2004 року по 31.07.2004 року, з 04.08.2004 року по 31.08.2004 року, з 04.09.2004 року по 30.09.2004 року; з 04.10.2004 року по 31.12.2004 року та здійснити перерахунок її пенсії з 02.04.2023 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог — відмовити”.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук 

Суддя: А.В. Бойко 

Суддя: О.В. Єщенко