26.01.2026 Справа № 363/286/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: 
головуючого судді Лукач О.П.,
за участю секретаря Гречко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Вишгороді у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,
ВСТАНОВИВ:

19.01.2026 до Вишгородського районного суду Київської області адвокатом Чичикало О.О., в інтересах заявника, подано вказану заяву, у якій просить: 
встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Гадяч Полтавської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на тимчасово окупованій території, місце смерті: Україна, Донецька область, м. Сніжне, дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Хотинівка 
Носовського р-н, Чернігівської області, зареєстроване місце проживання: 
АДРЕСА_1 , на тимчасово окупованій території, місце смерті: Україна, Донецька область, м. Сніжне, дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час перебування на тимчасово окупованій території України – у м. Сніжне Донецької області, померла рідна мати заявника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , яка була громадянкою України та була зареєстрована за адресою: 
АДРЕСА_1 , про що «отделом ЗАГС Снежнянского городского управления юстиции Министерства юстиции Донецкой Народной Республики» складено запис про смерть № 1034 від 03.12.2022 та видане свідоцтво про смерть НОМЕР_3 від 03.12.2022. Крім цього, ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час перебування на тимчасово окупованій території України – у м. Сніжне Донецької області, помер рідний батько заявника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , який був громадянином України та був зареєстрований за адресою: 
АДРЕСА_1 , про що «Снежнянским городским отделом записи актов гражданского состояния Управления ЗАГС Донецкой Народной Республики» складено запис акта про смерть № 170259930000800889009 від 19.12.2025 та видане свідоцтво про смерть НОМЕР_4 від 19.12.2025. Встановлення факту смерті необхідно заявнику ОСОБА_1 для державної реєстрації смерті рідних батька та матері на території України з метою подальшого оформлення спадкових прав. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2026, для розгляду зазначеної заяви визначено головуючого суддю Лукач О.П.
Ухвалою суду від 20.01.2026 у справі відкрито провадження з викликом учасників справи та призначено до розгляду на 26.01.2026 о 12:30.
У судове засідання учасники провадження, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи не з`явилися, при цьому, представником заявника - адвокатом Чичикало О.О. подано заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності заявника, зазначивши, що заяву підтримують у повному обсязі та просять задовольнити.
Враховуючи невідкладність розгляду справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України (частина друга статті 317 ЦПК України), суд вважає за можливе провести розгляд заяви за відсутності заявника та заінтересованої особи.
Оскільки учасники провадження у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що заявник – ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: 
АДРЕСА_1 , фактично проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 28.09.2022 №3240-7001535766.
Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є сином громадян України – ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . 
ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Сніжне Донецької обл., розташованому на тимчасово окупованій території України, померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 
73 роки, про що окупаційними органами влади видано свідоцтво про смерть НОМЕР_3 від 03.12.2022.
ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Сніжне Донецької обл., розташованому на тимчасово окупованій території України, помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у віці 
85 років, про що окупаційними органами влади видано свідоцтво про смерть НОМЕР_4 від 19.12.2025.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Абзац 2 частини першої статті 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Відповідно до положень частини другої статті 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи; згідно з положеннями частинами третьої і четвертої цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Отже, факт смерті матері та батька заявника, громадян України – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть обумовлено необхідністю, зокрема, для державної реєстрації смерті померлої особи.
Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 та пункту 1 частини 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 17.03.2011 підставою для державної реєстрації є лікарське свідоцтво про смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.
У постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у пункті 13 вказано, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.
Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.
Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 № 376 встановлено, що до тимчасово окупованої Російською федерацією території України відноситься, зокрема, вся територія Горлівського району Донецької області, до складу якого входить м. Сніжне, з 07.04.2014.
Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Згідно із статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів. Зокрема, належними відповідно до вимог частини першої статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до вимог частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Херсонської області, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.
Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у їх сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.
Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.
Виходячи із вищевикладеного, взявши до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що надані в якості доказів, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 03.12.2022 та свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 від 19.12.2025, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, хоча і не є документом встановленої форми про смерть, водночас вважаються доказами, які достовірно свідчать про смерть осіб у певний час у 
м. Сніжне Донецької області, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, оскільки судом не встановлено іншого.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення фактів смерті його матері та батька на тимчасово окупованій території України, підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, назначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
Керуючись статтями 1, 5, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», статтею 7 Закону України «Про громадянство України», статтями 2, 4-5, 76-81, 263-265, 293, 315-317, 319, 354, 430 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, – задовольнити.
Встановити факт смерті громадянки України – ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Гадяч Полтавської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на тимчасово окупованій території, місце смерті: Україна, Донецька область, м. Сніжне, дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановити факт смерті громадянина України – ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Хотинівка Носовського р-н, Чернігівської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на тимчасово окупованій території, місце смерті: Україна, Донецька область, 
м. Сніжне, дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення суду про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення подається учасниками справи безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса місця проживання ВПО: 
АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа: Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, код ЄДРПОУ: 22201070, адреса: 07300, Київська область, 
м. Вишгород, вул. Набережна, 6-А.

Суддя            О.П. Лукач