Справа № 570/1308/25 
Номер провадження 2/570/126/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2026 року 
Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Штогуна О.С. 
за участю секретаря судового засідання Соломицької Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на майновий пай, -
в с т а н о в и в :
Представник ОСОБА_1 - адвокат Таборовець А.П. звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, в якій просить визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 2,04 умовних кадастрових гектари в межах території Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області в порядку паювання земель, що перебували в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба" та зобов`язати Олександрійську сільську раду Рівненського району Рівненської області виділити позивачу ОСОБА_1 вищевказану земельну частку (пай) в межах території Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що має право на земельну частку (пай) розміром 2,04 умовних кадастрових гектари в межах території Олександрійської (колишньої Новоукраїнської) сільської ради Рівненського району Рівненської області в порядку паювання земель, що перебували в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба", але не може отримати цю земельну ділянку, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) на його ім`я не видавався. За наведеного, він вимушений звернутися до суду з метою захисту свої прав та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
Позивач та його представник будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Таборовець А.П. подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, в якій вказує на те, що позивач позовні вимоги підтримує, позов просить задоволити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився. У відзиві просить розгляд справи здійснити відповідно до чинного законодавства за наявними у справі матеріалами без участі представника відповідача.
Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Так, рішенням Новоукраїнської сільської ради народних депутатів № 83 від 08 червня 1993 року було вирішено погодити проект роздержавлення і приватизації земель колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба", яким передано у колективну власність земельні ділянки загальною площею 1451,2 га, в тому числі: сільськогосподарських угідь 1338,0 га, земель загального користування – 113,2 га. Одночасно даним рішенням вирішено затвердити розмір земельної частки в розмірі 2,04 га, яка визначена з врахуванням площі сільськогосподарських угідь 1338,0 га і площі особистих підсобних господарств громадян, включених в список. 
Також, даним рішенням затверджено список громадян, які мають право на отримання середньої земельної частки. Під номером 107 вищевказаного списку значиться позивач, ОСОБА_1 (а.с 9 на звороті - 12).
17 листопада 1995 року на підставі вищезазначеного рішення Новоукраїнської сільської ради народних депутатів для КСП "Дружба" було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії РВ00014, площею 1451,2 га (а.с. 20 – 34).
Як вбачається із додатку 1 до вказаного Державного акта позивач внесений до списку громадян – членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства під 67 (а.с. 24). 
Відповідно до листа №987 від 26 вересня 2025 року Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, яка є правонаступником Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області (а.с. 64), ОСОБА_1 було відмовлено у виділені земельної частки (пай) на яку він мав право відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю серії РВ00014 від 17 листопада 1995 року.
Згідно листа Рівненської РДА №23-12/25 від 23 грудня 2025 року та листа ГУ Держгеокадастру у Рівненській області №29-17-0.2-6352/2-25 від 29 грудня 2025 року ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) на території Рівненського району Рівненської області не видавався (а.с. 78, 79).
Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).
Відповідно до п.2 Указу Президента України №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією (п.5 Закону України). Аналогічні положення в подальшому були затверджені в Законі України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7"Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010 № 2) зазначено, що згідно зі статтею 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).
Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.
При розгляді справ про визнання права особи на земельну частку (пай) судам необхідно з`ясовувати:
- наявність підстав для набуття такою особою членства в колективному сільськогосподарському підприємстві (кооперативі, акціонерному товаристві), чи відбулося таке набуття фактично з врахуванням того, що перебування особи в трудових відносинах з підприємством не означає автоматичного набуття членства в ньому;
- наявність передбачених законом підстав для набуття особою права на земельну частку (пай), зокрема факт членства особи в колективному підприємстві на момент отримання ним правовстановлюючого документа на землю;
- дату видачі колективному сільськогосподарському підприємству (кооперативу, акціонерному товариству) акта на право колективної власності на землю, оскільки член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту (п. 6 листа Верховного Суду України №19-3767/0/8-08 від 29.10.2018 "Щодо розгляду земельних спорів").
При неможливості надати такій особі земельну частку(пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою.
Ураховуючи зміни, які відбулись в законодавстві в сфері регулювання питання щодо виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, пріоритетне застосування мають саме відповідні норми, які діють з 01.01.2019. Натомість, визначені у наведеній Постанові Пленуму Верховного Суду України роз`яснення (рекомендації) не в повній мірі відповідають діючому (оновленому) законодавству України.
Отже, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є.
В даному випадку встановлено, що позивач на момент передачі КСП "Дружба" землі у колективну власність був його членом та був внесений до списку громадян – членів цього підприємства, який є додатком №1 до відповідного Державного акта. З цього часу він набув право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Дружба", право позивача не оспорювалося та припинено не було.
Станом на час подання позову до суду, відкриття провадження по справі та її розгляду в суді першої інстанції вже діяв Закон України № 2498-VIII, яким внесені зміни до Закону України "Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003№ 899-IV (далі - Закон України № 899-IV).
Статтею 14-1 Закону України № 899-IV (яка діє з 01.01.2019) встановлено новий порядок використання та розпорядження землями, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства та визначено організацію розподілу земель, що залишилися у колективній власності, яку здійснюють виключно сільські, селищні, міські ради на території якої такі землі розташовані.
Відповідно до пункту 21 Перехідних положень Земельного кодексу України (який є чинним з 01.01.2019) з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.
Тобто, вказаним законом оновлено та конкретизовано порядок використання земель зазначеної категорії та відповідно єдиною підставою для виділення таких земельних ділянок в натурі (на місцевості) після 01.01.2019 є рішення територіальної громади (в особі відповідної сільської, селищної, міської ради).
Суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде прийняття рішення про визнання за позивачем права на земельну частку (пай) розміром 2,04 га умовних кадастрових гектари в межах території Олександрійської сільської територіальної громади в порядку паювання земель, що перебували в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба", та зобов`язання Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області виділити позивачу земельну частку (пай) розміром 2,04 умовних кадастрових гектари в межах території Олександрійської сілської територіальної громади.
Адже саме такий спосіб захисту права позивача узгоджується з правовою позицією, що висловлена у постанові Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.09.2022, справа № 530/467/19.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 78, 81, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов  ОСОБА_1 до Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на майновий пай - задоволити повністю. 
Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) площею 2,04 умовних кадастрових гектари в межах території Олександрійської сільської територіальної громади в порядку паювання земель, що перебували в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба".
Зобов`язати Олександрійську сільську раду Рівненського району Рівненської області виділити ОСОБА_1 земельну частку (пай) площею 2,04 умовних кадастрових гектари в межах території Олександрійської сільської територіальної громади.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони справи:
позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач - Олександрійська сільська рада Рівненського району Рівненської області, ЄДРПОУ 04387119, адреса: вул. Свято-Преображенська, буд. 66, с. Олександрія, Рівненський район, Рівненська область.

Суддя Штогун О.С.