Справа № 450/4964/25  Провадження № 3/450/153/26 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
05 січня 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст. 124 КУпАП, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , 17.10.2025 року о 08 год. 59 хв. АД «Київ-Чоп» 541 км + 300 м, керуючи транспортним засобом TOYOTA RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не стежила за дорожньою обстановкою, не впевнилася в безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем RENAULT TRAFIC д.н.з.  НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював маневр повороту ліворуч з головної дороги. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Такими своїми діями водій  ОСОБА_1 порушила вимоги п. п. 2.3б, 10.1 ПДР України.
Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.
28.10.2025 року на адресу суду особою, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 подано заперечення на протокол серії ЕПР1 № 485746 від 17.10.2025 року, яке вона мотивує тим, що вказаний протокол є незаконним та необґрунтованим, складеним з істотними порушеннями вимог законодавства, оскільки при складанні протоколу було допущено помилки та порушено встановлений порядок його оформлення, до протоколу внесено недостовірні відомості, у зв`язку з чим у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 вказує, що вона не виїжджала на головну дорогу, а дорожньо-транспортна пригода сталася за обставин, які не залежать від її дій. За її поясненнями, водій ОСОБА_2 , рухаючись зі сторони м. Винники, на значній швидкості здійснив поворот ліворуч у напрямку с. Чишки без увімкненого покажчика повороту. Через перевищену швидкість останній зрізав кут повороту та допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 , яка на той момент перебувала на другорядній дорозі, тримаючи ногу на гальмі та очікуючи можливості безпечного виїзду, оскільки по головній дорозі безперервно рухалися великогабаритні транспортні засоби. Також зазначено, що поворот автомобіля ОСОБА_2 був спровокований світловим сигналом вантажного автомобіля, після чого він, не переконавшись у безпечності маневру, різко повернув ліворуч та не встиг загальмувати, внаслідок чого пошкодив автомобіль ОСОБА_1 , а саме: передній бампер з лівого боку (вм`ятини, тріщини, механічні ушкодження). На підтвердження цих обставин до матеріалів долучено фото- та відеозаписи, на яких, за твердженням заявниці, зафіксовано факт зрізаного кута повороту. ОСОБА_1 зазначає, що своєї вини вона не визнає, а водій ОСОБА_2 відмовився визнавати власну провину після пояснень працівників поліції про наявність у неї договору КАСКО, що, на її думку, вплинуло на об`єктивність оформлення матеріалів ДТП. Окремо у запереченнях наголошується, що водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Renault Trafic, державний номерний знак НОМЕР_2 , не мав чинного страхового поліса на момент ДТП. За твердженням ОСОБА_1 , працівники поліції приховали цей факт та внесли до матеріалів справи відомості про страховий поліс серії EPN № 229340369, строк дії якого закінчився 16.05.2025 року, а новий поліс був оформлений водієм вже після ДТП та не набрав чинності в день події. На підтвердження цього також долучено відповідні фотоматеріали. Крім того, заявниця вказує на упереджену поведінку працівників патрульної поліції, зокрема інспектора роти 3 батальйону 1 взводу 1 УПП у Львівській області Буя Ігоря Івановича, які, за її твердженням, спілкувалися з водієм ОСОБА_2 поза межами фіксації події, підказували йому пояснення та фактично спростували його вину, поклавши відповідальність на неї. Просить вину за дане ДТП покласти на водія ОСОБА_2 , а протокол скасувати.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила.
При цьому, визначений частиною другою статті 268 КУпАП перелік справ, розгляд яких здійснюється за обов`язкової присутності особи, не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.
Відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02) .
Відтак, враховуючи необхідність дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених законом, суд прийшов до переконання щодо розгляду адміністративної справи за відсутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 .
Згідно зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлено Правилами дорожнього руху (далі ПДР), згідно з пунктом 1.3 якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Оскільки диспозиція ст. 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. п. 2.3 (б), 10.1 ПДР, то розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. п. 2.3 (б), 10.1 ПДР, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (ЕПР1 № 485746 від 17.10.2025 року) працівником поліції.
Згідно п.2.3.б ПДР водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. 
Відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 , яка порушила вимоги п. п. 2.3б, 10.1 ПДР України і вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме: 
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 485746 від 17.10.2025 року; 
схемою місця ДТП від 17.10.2025 року; 
письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 17.10.2025 року, згідно яких остання вказує на те, що 08:59 год їхала на автомобілі TOYOTA RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 в м. Львів, перед виїздом на головну дорогу зупинилась , щоб дати дорогу автомобілям, які рухались по головній дорозі, зазначає, що автомобіль з д.н.з. НОМЕР_2 рухався із м. Винники в сторону м. Львова, без увімкненого покажчику повороту, вона планувала почати рух, коли даний автомобіль різко звернув у її бік, на що вона зреагувала, натиснувши педаль гальма, однак даний автомобіль зрізав радіус повороту та пошкодив її автомобіль . Вказує, що її автомобіль перебував на другорядній дорозі, без виїзду на головну, в межах правої смуги руху другорядної дороги (виїзд з с. Чишки/без виїзду на зустрічну смугу та виїзду на головну дорогу).
письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17.10.2025 року, відповідно до яких, останній вказує, що керував транспортним засобом з д.н.з. НОМЕР_2 , рухався у напрямку дороги «Київ-Чоп» та повертав у с. Чишки, дотримуючись ПДР України, під час маневру другий учасник ДТП не давав йому перевагу у русі, рухався з увімкненим лівим показником руху у напрямку с. Чишки та вже у повороті помітив, що інший автомобіль продовжувало рух, жінка яка керувала даним транспортним засобом, не дивлячись прямо, а праворуч продовжувала рух прямо. Зазначив, що перед маневром була тягучка, під`їжджаючи до повороту з увімкненим покажчиком (лівим) переконався, що немає зустрічного автомобіль почав рух в сторону с. Чишки.
При цьому, суд, діючи в межах повноважень, не дає оцінку діям водія ОСОБА_2 , оскільки наявність або відсутність в діях інших водіїв порушень ПДР, не є предметом розгляду суду.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушниці, приходжу до висновку, що на правопорушницю слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, у виді штрафу.
Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн. в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 665,60 гривень судового збору.
Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя	І.  І.  Мельничук