РІШЕННЯ
Іменем України

27 січня 2026 року 
м. Київ
справа №990/222/25
адміністративне провадження № П/990/222/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 
головуючого судді - Смоковича М. І., 
суддів: Кашпур О. В., Мельник-Томенко Ж. М., Радишевської О. Р., Уханенка С. А.
секретаря судового засідання - Борисевича О. Ю.,
за участі: 
представника відповідача - Леошка Д. Д.,
розглянув у закритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії та 
УСТАНОВИВ:
1. ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії України (далі - ВККС, Комісія) з такими позовними вимогами:
- визнати протиправним і скасувати рішення ВККС від 17 квітня 2025 року № 87/зп-25 «Про затвердження кодованих результатів практичного завдання (кримінальна та цивільна спеціалізації), виконаного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами)» стосовно ОСОБА_1 в частині пункту 13 додатку до цього рішення: «код кандидата (друге судове рішення) - 0000441; бал кандидата - 35»;
- визнати протиправним і скасувати рішення ВККС від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25 «Про визначення загальних результатів першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Складання кваліфікаційного іспиту» та допуск до другого етапу «Дослідження досьє та проведення співбесіди» кандидатів на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами)» стосовно ОСОБА_1 в частині: пункту 163 додатку 1 до цього рішення: «код кандидата (друге судове рішення) - 0000441; бал кандидата - 35; бал кандидата за виконання практичного завдання - 99,5; результат етапу кваліфікаційного іспиту - не складено»; (2) пункту 299 додатку 2 до цього рішення: «код кандидата (друге судове рішення) - 0000441; бал кандидата - 35; бал кандидата за виконання практичного завдання - 99,5; результат етапу кваліфікаційного іспиту - не складено», бал кандидата за кваліфікаційний іспит - 303,3; результат кваліфікаційного іспиту - не складено»; (3) пункту 172 додатку 4 до цього рішення: « ОСОБА_1 »;
- зобов`язати ВККС провести повторне оцінювання виконаного ОСОБА_1 практичного завдання зі спеціалізації апеляційного загального суду (кримінальна спеціалізація) за кодом кандидата (друге судове рішення) - 0000441, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у справі за цим позовом. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги автор позову зазначив про те, що в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами)» (далі також - Конкурс), ОСОБА_1 успішно пройшов перший етап кваліфікаційного іспиту (тестування знання законодавства - 150 зі 150 можливих балів) та другий етап (когнітивне тестування - 53,8 із 60 балів), за результатами яких займав 22 позицію у рейтингу усіх учасників Конкурсу.
Проте, у наслідку третього етапу кваліфікаційного іспиту (виконання практичного завдання з кримінальної спеціалізації) ОСОБА_1 виставили бали за практичні завдання (модельні судові рішення), які істотно різняться між собою, але не мають належного обґрунтування (пояснення) причин такої різниці, зокрема: перше модельне судове рішення (№ 0028336), яке, з погляду представника позивача, повністю відповідало реальній судовій справі № 761/28958/20, оцінено у 64,5 бала; друге модельне судове рішення (№ 0000441), яке було розроблене на основі фабули реальної справи № 225/1957/21, оцінено у 35 балів. 
Представник позивача зауважив також, що обидва рішення ОСОБА_1 виклав в однаковому стилі, дотримуючись єдиної правничої методології, належного структурування, юридичної аргументації, логіки викладу, лексичної точності та формальної завершеності. Отож, з погляду представника позивача, різниця в оцінці модельних судових рішень у 39,3 % не має арґументованого пояснення.
Наведене, на думку автора позову, свідчить про порушення (з боку ВККС) підпункту 6.3.1 пункту 6.3 Положення про порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів, затвердженого Рішенням ВККС від 19 червня 2024 року № 185/зп-24 (далі - Положення № 185/зп-24), згідно з яким у разі встановлення розбіжності між найвищим і найнижчим балами, виставленими за практичне завдання, у 20 відсотків і більше від максимально можливого бала, така робота підлягає повторній перевірці іншою екзаменаційною комісією - без участі осіб, що брали участь у первинному оцінюванні. У цьому зв`язку автор позову додав, що на звернення ОСОБА_1 від 24 квітня 2025 року про повторну перевірку результатів оцінювання практичного завдання Комісія не відреагувала. 
За текстом позову, межі дискреції ВККС у конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах, зокрема щодо ухвалення рішення з приводу виконаного ОСОБА_1 практичного завдання, не можуть бути неосяжними та повинні підлягати зовнішньому публічному, зокрема судовому, контролю. Процес оцінювання і нараховані бали за виконане практичне завдання, як і остаточне рішення, має бути зрозумілим як ОСОБА_1 як учаснику Конкурсу, так і незалежному сторонньому спостерігачеві. Обсяг і ступінь мотивації рішення залежить від конкретних обставин, які були предметом розгляду, але у будь-якому випадку має показувати, приміром, чим керувалася Комісія, коли оцінювала практичне завдання позивача. Іншими словами - що і чому вплинуло на виставлення балів за написання модельних судових рішень (практичних завдань). 
2. ВККС подала відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів їх безпідставності. 
Автор відзиву зазначив, з-поміж іншого, про те, що спірні рішення Комісія ухвалила у межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних адміністративних судах щодо визначених стадій встановлення результатів іспиту як першого етапу кваліфікаційного оцінювання, зокрема затвердження декодованих результатів практичного завдання, а також загальних результатів іспиту, що відповідає пункту 6.1 розділу 6 Положення № 185/зп-24. 
За текстом відзиву, приписи частини п`ятої статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) у взаємозв`язку з підпунктом 6.3.3 та пункту 6.3 розділу 6 Положення № 185/зп-24 і рішенням Комісії від 22 січня 2025 року № 19/зп-25 визначають умови, за яких кандидат на посаду судді визнається таким, що успішно склав етап кваліфікаційного іспиту (виконання практичного завдання), а саме: набрання учасником іспиту 75 відсотків максимально можливого бала (від максимально можливого 150), або 112,5 бала. 
Відповідно до рішення Комісії від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25 ОСОБА_1 за результатами оцінювання першого судового рішення (код кандидата 0028336) отримав 64,5 бали, а за результатами оцінювання другого (код кандидата 0000441) - 35 балів, що у сумі становить 99,5 бала, який є нижчим за прохідний бал, тобто менше 75 відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання з відповідної спеціалізації суду.
Зазначені обставини, як пояснив представник відповідача, означають, що ОСОБА_1 не склав кваліфікаційного іспиту, що й унеможливило його допуск до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на підтвердження здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді. 
З погляду представника відповідача, ОСОБА_1 фактично висловлює незгоду з балами, які виставила екзаменаційна комісія [ВККС] за результатами перевірки практичного завдання. Втім, ця незгода не може свідчити про протиправність дій та рішень Комісії під час оцінювання його [позивача] практичного завдання. У цьому зв`язку автор відзиву додав, що норми законодавства не передбачають обов`язку фіксації (документування) та / чи відображення у будь-якій формі (зокрема, в екзаменаційній відомості) міркувань чи висновків членів екзаменаційної комісії, які перевіряли практичне завдання, щодо окремих показників та елементів, яким не відповідало виконане кандидатом [практичне] завдання. Іншими словами, Комісія не мала обов`язку мотивувати своє рішення щодо кількості балів за виконані практичні завдання, як про це мовить позивач. 
З приводу доводів про порушення підпункту 6.3.1 пункту 6.3. Положення № 185/зп-24 у відзиві зазначено про те, що затверджені рішенням ВККС від 17 липня 2024 року № 228/зп-24 Методичні вказівки з оцінювання практичного завдання з адміністративної, господарської та цивільної спеціалізацій, виконаного кандидатами на посади суддів апеляційних судів під час кваліфікаційного іспиту (далі - Методичні вказівки № 228/зп-24) адресовані передусім екзаменаційній комісії, позаяк безпосередньо вона [екзаменаційна комісія] перевіряє роботи, що, власне, полягає у встановленні відповідності змісту виконаного практичного учасником завдання показникам (методичним вказівкам) з оцінювання цього завдання.
Методичні вказівки № 228/зп-24, як мовить далі представник відповідача, слугують інструментом для забезпечення єдиного підходу до оцінювання, що забезпечує об`єктивний та уніфікований підхід до оцінювання всіх робіт кандидатів. 
З покликанням на підпункт 6.3.1 пункту 6.3 Положення № 185/зп-24 представник відповідача констатував, що єдиною підставою для повторної перевірки практичного завдання учасника іспиту іншим складом екзаменаційної комісії є наявність суттєвих (20 і більше відсотків) розбіжностей в оцінках членів екзаменаційної комісії роботи такого учасника. Відсутність розбіжності у 20 і більше відсотків від максимально можливого бала між найвищим і найнижчим балами, виставленими за практичне завдання окремими членами екзаменаційної комісії, свідчить про дотримання членами екзаменаційної комісії єдиних (уніфікованих) підходів перевірки практичних робіт за визначеною методикою оцінювання (методичними вказівками).
З погляду представника ВККС, розбіжність між балами повинна бути в межах одного практичного завдання, а не між двома. З цих міркувань доводи позивача в цій частині, як вважає представник відповідача, зумовлені неправильним (помилковим) розуміння приписів підпункту 6.3.1 пункту 6.3 Положення № 185/зп-24. 
Наприкінці у відзиві зазначено про те, що спірні рішення ВККС містять всі необхідні елементи, вони мотивовані покликанням на фактичні обставини (зокрема, є опис процедури, в якій брав участь позивач, перелік основних рішень, які мають значення для проведення конкурсу, нормативне регулювання та інша інформація), результат яких породжує юридичні підстави для ухвалення рішення. 
3. Представник позивача подав відповідь на відзив, у якому зосередився головно на питанні оцінювання практичного завдання у контексті доводів представника відповідача щодо трактування підпункту 6.3.1 пункту 6.3 Положення № 185/зп-24. На його думку, істотна розбіжність в оцінках між двома завданнями одного кандидата, що є елементами єдиного етапу іспиту, свідчить про відсутність уніфікованого підходу до оцінювання.
Пояснив, що завдання були аналогічними за структурою, однакового рівня складності, розроблені на основі реальних судових справ, тож мала місце ситуація, коли: перше завдання оцінено у 64,5 бала, друге - лише у 35 балів, тобто знижено майже вдвічі без належного обґрунтування.
Зазначена різниця у результатах, на думку представника позивача, не може бути пояснена виключно особливостями завдань чи суб`єктивною оцінкою, адже йдеться про рівень підготовки одного й того самого кандидата; цей дисбаланс не можна розглядати як суто «суб`єктивну незгоду» кандидата з результатом, а радше як ознаку суперечливого оцінювання, що не відповідає як Положенню № 185/зп-24, так і принципам об`єктивності, передбаченим статтею 19 Конституції України та статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). 
Представник позивача зазначив також про необхідність належного мотивування рішень Комісії, бо тільки так можна запобігти їх непередбачуваності, а з тим і свавільності.
4. Представник позивача - адвокат Варода П. Б. на судових засіданнях, у яких - в режимі відеоконференції - брав участь, підтримав позицію, висловлену у позовній заяві і відповіді на відзив. Зокрема, звертав увагу на кількості балів за виконані практичні завдання й різниці в результатах оцінювання. 
На судовому засіданні 08 жовтня 2025 року Суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме: екзаменаційної відомості оцінювання практичного завдання ОСОБА_1 (без ретуші). 
На виконання вимог Суду Комісія супровідним листом від 27 жовтня 2025 року надіслала екзаменаційну відомість оцінювання практичного завдання ОСОБА_1 у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23. 
Водночас представник Комісії пояснив, що інформацію, яку містить екзаменаційна відомість (інформація про оцінки членів Комісії), включено до Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в Комісії, затвердженого наказом Голови ВККС від 05 квітня 2017 року № 24. 
Позаяк дослідження додаткових документів, які надала ВККС згідно з листом від 27 жовтня 2025 року, передбачало дотримання режимних обмежень - про що повідомлено представникам сторін - Суд (протокольною ухвалою) відклав розгляд справи на 09 грудня 2025 року. 
До того ж Суд, зваживши на обмежений режим доступу до інформації, яка відображена в екзаменаційній відомості оцінювання практичного завдання ОСОБА_1 у межах Конкурсу, постановив ухвалу від 09 грудня 2025 року про розгляд справи в закритому режимі в частині, яка стосується дослідження документів, які містять службову інформацію (мають гриф обмеження допуску «Для службового користування»). 
04 грудня 2025 року, тобто до визначеної дати судового засідання, представник позивача - адвокат Варода П. Б. подав клопотання про розгляд справи, судове засідання у якій призначено на 09 грудня 2025 року на 10:30 год, без його участі. Водночас заявив клопотання про витребування доказів у Національної шкоди суддів України, а саме: копії практичних завдань, розроблених для кваліфікаційного іспиту в межах Конкурсу [оголошеного рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 14 вересня 2023 року №94/зп-23 (зі змінами)], які були видані ОСОБА_1 13 лютого 2025 року, ключ щодо правильного вирішення цих завдань, таблицю відповідності «код роботи - ПІБ кандидата», акти кодування, пакування та пломбування екзаменаційних зошитів, журнали реєстрації робіт за датою складання ним іспиту та акти приймання-передачі його екзаменаційних робіт до ВККС. 
Зазначене клопотання Суд поставив на обговорення в закритому судовому засіданні 09 грудня 2025 року, відтак продовжив обговорювати (після перерви) на судовому засіданні 27 січня 2026 року. З уваги на пояснення представника ВККС з цього приводу Суд вирішив (протокольною ухвалою) відмовити у задоволенні клопотання представника позивача, яке надійшло 04 грудня 2025 року, про витребування доказів у Національної шкоди суддів України з мотивів, що інформація, яку мають містити докази, про витребування яких просить у згадуваному клопотанні від 04 грудня 2025 року представник позивача, не стосуються предмету доказування. 
Представник позивача - адвокат Варода П. Б. на судове засідання, призначене на 27 січня 2026 року на 10:30 год, не з`явився. Цього разу про причини неявки у визначені місце, дату і час не повідомив й клопотань процесуального характеру (щодо розгляду справи, призначеного на 27 січня 2026 року о 10:30 год) не подавав. 
Суд встановив, що повістку про місце, дату і час судового засідання у цій справі представнику позивача - адвокату Вароді П. Б. доставлено в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» 09 грудня 2025 року, про що у справі є відповідна довідка. 
За описаної ситуації Суд поставив на обговорення питання про можливість розгляду справи без участі представника позивача - адвоката Вароди П. Б., якого належним чином повідомили про місце, дату і час судового засідання у справі.
Представник відповідача не заперечив щодо можливості розгляду справи без участі представника позивача. 
За таких обставин Суд, керуючись приписами пункту 1 частини третьої статті 205 КАС України, ухвалив продовжити розгляд справи (27 січня 2026 року) без участі представника позивача. 
З уваги на те, що розгляд цієї справи відбувся у закритому судовому засіданні (09 грудня 2025 року, 27 січня 2026 року) з метою дотримання режимних обмежень в частині дослідження екзаменаційної відомості оцінювання практичного завдання ОСОБА_1 , яке він виконував 13 лютого 2025 року на етапі іспиту у межах процедури кваліфікаційного оцінювання, Суд зауважує, що згадуваний документ був предметом дослідження, проте повний текст цього судового рішення не містить інформації, що має обмеження «Для службового користування». 
5. Суд заслухав пояснення представників сторін, дослідив докази, якими обґрунтовані їхні вимоги і заперечення, відтак встановив такі обставини. 
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2011 року № 246/2011 ОСОБА_1 призначений на посаду судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області строком на п`ять років. 
Згідно з Указом Президента України від 16 жовтня 2018 року № 333/2018 ОСОБА_1 призначений на посаду судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області безстроково, на якій працює дотепер. 
5.1. ВККС рішенням від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 оголосила конкурс на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів зі строком подання документів для участі у конкурсі - з 15 грудня 2023 року до 31 грудня 2023 року.
Згідно з рішенням ВККС від 04 березня 2024 року №147/ас-24, ОСОБА_1 допущений до проходження кваліфікаційного оцінювання та участі в конкурсі на зайняття 550 вакантних посад суддів апеляційних судів, оголошеному рішенням ВККС від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23. 
Рішенням від 19 червня 2024 року № 184/зп-24 Комісія призначила кваліфікаційне оцінювання в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах 821 кандидату з кримінальної спеціалізації, 686 - з цивільної спеціалізації, серед яких - позивачу. Цим рішенням встановлено також черговість етапів кваліфікаційного оцінювання: перший - складання кваліфікаційного іспиту; другий - дослідження досьє та проведення співбесіди. 
Рішенням від 17 липня 2024 року № 228/зп-24 (зі змінами згідно з рішенням Комісії від 29 січня 2025 року № 28/зп-25) Комісія затвердила згадувані Методичні вказівки з оцінювання практичного завдання, виконаного кандидатами на посаду суддів апеляційних судів під час кваліфікаційного іспиту (Методичні вказівки № 228/зп-24), зокрема методичні вказівки з оцінювання практичного завдання з кримінальної спеціалізації, виконаного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу. 
Відповідно до Методичних вказівок № 228/зп-24, максимально можливий бал за кожне модельне судове рішення становить 75 балів. 
Далі Комісія рішенням від 21 серпня 2024 року № 260/зп-24 затвердила тип 2 практичного завдання для виконання кандидатами на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах під час кваліфікаційного іспиту в межах конкурсу. Тип 2 практичного завдання включає - два модельні судові рішення, що складаються зі вступної, описової (крім кримінального судочинства) та/або частково мотивувальної частини, на підставі даних яких учасник повинен продовжити їх викладення.
Рішенням від 11 вересня 2024 року № 270/зп-24 Комісія призначила кваліфікаційний іспит під час кваліфікаційного оцінювання в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), зокрема ОСОБА_1 , та визначила черговість етапів його проведення: перший етап - тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації відповідного суду; другий етап - тестування когнітивних здібностей; третій етап - виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду.
5.2. Рішенням від 21 жовтня 2024 року № 323/зп-24 Комісія затвердила кодовані та декодовані результати тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації апеляційного загального суду (кримінальна спеціалізація). Кандидатів, які успішно пройшли перший етап кваліфікаційного іспиту, допущено до тестування когнітивних здібностей, з-поміж них - позивача.
Рішенням від 20 січня 2025 року № 16/зп-25 Комісія затвердила кодовані та декодовані результати тестування когнітивних здібностей, складеного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах (кримінальна спеціалізація). До виконання практичного завдання зі спеціалізації апеляційного загального суду (кримінальна спеціалізація) допущено 507 кандидатів, зокрема ОСОБА_1 , які успішно пройшли другий етап кваліфікаційного іспиту. 
Цим рішенням Комісія визначила також особливості виконання практичного завдання кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах (кримінальна спеціалізація), зокрема встановила, що: виконання практичного завдання кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах (кримінальна спеціалізація) у межах конкурсу здійснюватиметься з використанням комп`ютерної техніки; максимально можливий бал за виконання практичного завдання кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах (кримінальна спеціалізація) у межах Конкурсу, є 150, а прохідний бал за виконання практичного завдання - 75 відсотків максимально можливого бала, або 112,5 бала. 
Рішенням від 22 січня 2025 року № 21/зп-25 Комісія затвердила склад екзаменаційної комісії для перевірки та оцінювання практичних завдань, виконаних кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах (кримінальна спеціалізація).
Згідно з графіком, визначеним рішенням Комісії від 20 січня 2025 року № 16/зп-25, 12- 14 та 17 - 21 лютого 2025 року проведено третій етап кваліфікаційного іспиту - виконання практичного завдання зі спеціалізації апеляційного загального суду (кримінальна спеціалізація), участь в якому 13 лютого 2025 року взяв також ОСОБА_1.
5.3. У підсумку ВККС рішенням від 17 квітня 2025 року № 87/зп-25 «Про затвердження кодованих результатів практичного завдання (кримінальна та цивільна спеціалізації), виконаного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами)» затвердила кодовані результати практичного завдання, виконаного 03- 07, 10 та 11 лютого 2025 року (цивільна спеціалізація), 12- 14 та 17-21 лютого 2025 року (кримінальна спеціалізація) кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах Конкурсу.
У додатку до рішення ВККС від 17 квітня 2025 року № 87/зп-25, стосовно ОСОБА_1 затверджено такий результат: код кандидата (перше судове рішення) - 0028336, бал кандидата - 64,5; код кандидата (друге судове рішення) - 0000441, бал кандидата - 35. 
5.4. ВККС рішенням від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25 «Про визначення загальних результатів першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Складання кваліфікаційного іспиту» та допуск до другого етапу «Дослідження досьє та проведення співбесіди» кандидатів на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами)»: затвердила декодовані результати практичного завдання, виконаного 03- 07, 10 та 11 лютого 2025 року (цивільна спеціалізація), 12- 14 та 17- 21 лютого 2025 року (кримінальна спеціалізація) кандидатами на посади суддів апеляційних загальних судів у межах Конкурсу (додаток 1); затвердила загальні результати першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних загальних судів у межах Конкурсу (додаток 2); допустила 706 кандидатів на посади суддів апеляційних загальних судів, які успішно склали кваліфікаційний іспит, до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди» у межах Конкурсу (додаток 3); відмовила у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнала такими, що не підтвердили здатності здійснювати правосуддя в апеляційних загальних судах, та припинила участь у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах 780 кандидатів на посади суддів (додаток 4).
Відповідно до пункту 299 додатку 2 до рішення ВККС від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25, ОСОБА_1 за результатами кваліфікаційного оцінювання та участі в конкурсі на зайняття 550 вакантних посад суддів апеляційних судів, оголошеному рішенням ВККС від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), отримав такі результати на відповідних етапах конкурсу: (1) тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації відповідного суду - 150 балів (успішно складено); (2) тестування когнітивних здібностей - 53,8 бали (успішно складено); (3) виконання практичного завдання зі спеціалізації апеляційного загального суду (кримінальна спеціалізація) - 99,5 балів: перше модельне судове рішення № 0028336 - 64,5 бали; друге модельне судове рішення № 0000441 - 35 балів (не складено); (4) загальний результат кваліфікаційного іспиту - 303,3 бали.
Позивач вважає протиправними рішення ВККС від 17 квітня 2025 року № 87/зп-25 та № 89/зп-25 в частині, яка стосується результатів оцінювання практичного завдання (другого модельного судового рішення), у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду. 
6. Нормативне регулювання
6.1. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
За частиною першою статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються: 14) судоустрій, судочинство, статус суддів; засади судової експертизи; організація і діяльність прокуратури, нотаріату, органів досудового розслідування, органів і установ виконання покарань; порядок виконання судових рішень; засади організації та діяльності адвокатури; .
6.2. Відповідно до частин першої, четвертої статті 92 Закону № 1402-VІІІ ВККС є державним колегіальним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.
ВККС вважається повноважною за умови призначення до її складу не менше одинадцяти членів, щонайменше шість із яких призначені з числа суддів або суддів у відставці. 
За текстом частини першої статті 93 Закону № 1402-VІІІ ВККС: 1) веде облік даних про кількість посад суддів у судах, у тому числі вакантних; 2) проводить добір кандидатів для призначення на посаду судді, у тому числі організовує проведення щодо них спеціальної перевірки відповідно до закону та приймає кваліфікаційний іспит; 3) вносить до Вищої ради правосуддя рекомендацію про призначення кандидата на посаду судді; 6) затверджує форму і зміст заяви про участь у доборі кандидатів на посаду судді, анкети кандидата на посаду судді, порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів, положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді, порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, порядок формування і ведення суддівського досьє (досьє кандидата на посаду судді), програму та порядок проходження початкової підготовки судді; 7) проводить кваліфікаційне оцінювання; .
6.3. 09 грудня 2023 року парламент ухвалив Закон України № 3511-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедур суддівської кар`єри» (далі - Закон № 3511-ІХ), який набрав чинності 30 грудня 2023 року.
6.4. 20 листопада 2024 року парламент ухвалив Закон України № 4072-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо особливостей складання кваліфікаційного іспиту» (далі - Закон № 4072-ІХ), який набрав чинності 11 грудня 2024 року.
Згідно із Законом № 4072-ІХ пункт 571 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII викладено в такій редакції:
«ВККС завершує конкурс на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів, оголошений рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23, за правилами, які діють після набрання чинності Законом № 3511-IX.
ВККС проводить кваліфікаційний іспит в межах конкурсу, визначеного цим пунктом, за правилами, які діють після набрання чинності Законом № 4072-ІХ».
6.5. Відповідно до частини другої статті 128 Конституції України призначення на посаду судді здійснюється за конкурсом, крім випадків, визначених законом.
6.6. Згідно з частиною першою статті 79 Закону № 1402-VIII (тут і далі в редакції Законів № 3511-IX та № 4072-IX, чинній на час виникнення спірних правовідносин), конкурс на зайняття вакантної посади судді проводиться відповідно до цього Закону та положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді, що затверджується ВККС, з дотриманням вимог законодавства про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків.
Відповідно до частини першої статті 791 Закону № 1402-VІІІ загальний порядок подання заяви та документів для участі у конкурсі визначається ВККС з урахуванням вимог цього Закону. 
Згідно з частиною першою статті 792 Закону № 1402-VІІІ ВККС проводить конкурс на зайняття вакантних посад: 2) суддів апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду чи суддів Верховного Суду - на основі рейтингу кандидатів за результатами кваліфікаційного оцінювання та з урахуванням особливостей, передбачених статтею 793  цього Закону. 
Частиною другою статті 793 Закону № 1402-VІІІ передбачено, що у конкурсі на зайняття вакантної посади судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду може брати участь особа, яка відповідає вимогам до кандидата на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією, а також відповідає одній із вимог, визначених частиною першою статті 28 (для апеляційного суду), частиною першою чи другою статті 33 (для вищого спеціалізованого суду) цього Закону. 
За текстом частини четвертої статті 793 Закону № 1402-VІІІ ВККС: 1) на підставі поданих документів встановлює відповідність особи вимогам до кандидата на посаду судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду або судді Верховного Суду та формує його досьє. Відповідність особи критеріям компетентності, доброчесності та професійної етики встановлюється Комісією під час проведення її кваліфікаційного оцінювання як кандидата на посаду судді; 2) проводить кваліфікаційне оцінювання кандидата на посаду судді апеляційного, вищого спеціалізованого суду або судді Верховного Суду; 3) проводить спеціальну перевірку стосовно кандидатів на посаду судді, допущених до етапу дослідження досьє та проведення співбесіди кваліфікаційного оцінювання, відповідно до статті 75 цього Закону. Результати спеціальної перевірки враховуються при ухваленні рішення Комісії за результатами кваліфікаційного оцінювання; 4) за результатами кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посаду судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду або судді Верховного Суду ухвалює рішення про підтвердження або непідтвердження здатності таких кандидатів здійснювати правосуддя у відповідному суді та визначає рейтинг для участі у конкурсі кандидатів, які підтвердили здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді. 
Особа, яка успішно пройшла кваліфікаційне оцінювання та підтвердила здатність здійснювати правосуддя у відповідному апеляційному суді, але за результатами конкурсу не стала переможцем, може використати результати кваліфікаційного іспиту, складеного в межах такого оцінювання, під час наступного конкурсу на вакантну посаду судді апеляційного суду відповідної спеціалізації, оголошеного протягом двох років з дня складення іспиту (частина п`ята статті 793 Закону № 1402-VІІІ). 
Відповідно до частини першої статті 85 Закону № 1402-VІІІ кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складання кваліфікаційного іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.
Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює Вища кваліфікаційна комісія суддів України.
Відповідно до частини другої статті 85 Закону № 1402-VІІІ кваліфікаційний іспит для цілей кваліфікаційного оцінювання є основним засобом встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критерію професійної компетентності та проводиться в порядку, передбаченому статтею 74 цього Закону, з урахуванням особливостей, встановлених цією главою.
Кваліфікаційний іспит проводиться шляхом складання анонімних тестувань та практичного завдання. Анонімне тестування проводиться щодо когнітивних здібностей, історії української державності, загальних знань у сфері права та спеціалізації відповідного суду з урахуванням його інстанційності. Практичне завдання проводиться щодо спеціалізації відповідного суду з урахуванням його інстанційності. 
За результатами одного етапу кваліфікаційного оцінювання судді Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює рішення щодо допуску судді до іншого етапу кваліфікаційного оцінювання (частина десята статті 85 Закону № 1402-VІІІ). 
Згідно з частинами першою, другою статті 74 Закону № 1402-VІІІ кваліфікаційний іспит є атестуванням професійної компетентності кандидата на посаду судді з метою виявлення належних знань, рівня підготовки та здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді. Підставою для допуску до складання кваліфікаційного іспиту є рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
За частиною третьою статті 74 Закону № 1402-VІІІ кваліфікаційний іспит проводиться шляхом складання анонімних тестувань та практичних завдань. Анонімне тестування проводиться щодо когнітивних здібностей, історії української державності, загальних знань у сфері права та однієї або кількох спеціалізацій суду на вибір: адміністративної, господарської та загальної (цивільної і кримінальної).
Практичні завдання проводяться щодо вибраної (вибраних) кандидатом спеціалізації (спеціалізацій) суду.
Форма та зміст тестувань, практичних завдань, а також порядок їх проведення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.
Відповідно до частини п`ятої статті 74 Закону № 1402-VІІІ кандидат на посаду судді вважається таким, що склав кваліфікаційний іспит з вибраної спеціалізації суду, якщо він: 1) набрав не менше 75 відсотків максимально можливого бала за тестування щодо історії української державності, загальних знань у сфері права та відповідної спеціалізації суду; 2) набрав не менше 75 відсотків максимально можливого бала за виконання практичного завдання щодо відповідної спеціалізації суду; 3) успішно пройшов тестування щодо когнітивних здібностей. Успішним проходженням вважається набрання кандидатом середнього допустимого бала тестування щодо когнітивних здібностей, встановленого Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.
ВККС встановлює прохідний бал кваліфікаційного іспиту, який не може бути нижчим за 75 відсотків максимально можливого бала за відповідне тестування (крім тестування щодо когнітивних здібностей) та виконання практичного завдання кваліфікаційного іспиту. Під час добору на посаду судді прохідний бал для кандидатів встановлюється з урахуванням кількості посад, щодо яких оголошено добір (частина шоста статті 74 Закону № 1402-VІІІ). 
Частиною десятою статті 74 Закону № 1402-VІІІ встановлено, що кандидат на посаду судді, який склав кваліфікаційний іспит, але не набрав прохідний бал, може використати результати такого іспиту під час участі у наступному доборі на посаду судді, оголошеному протягом двох років з дня затвердження таких результатів. 
Порушення процедури проведення кваліфікаційного іспиту може бути оскаржено в порядку, встановленому законом (частина одинадцята статті 74 Закону № 1402-VІІІ). 
6.7. Рішенням від 19 червня 2024 року № 185/зп-24 Комісія затвердила згадуване Положення про порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів [Положення № 185/зп-24], яке визначає організаційно-правові засади підготовки та проведення кваліфікаційного іспиту, форму та зміст тестувань, практичних завдань, методику оцінювання результатів іспиту під час добору на посаду судді місцевого суду (далі - добір), кваліфікаційного оцінювання та у зв`язку з наміром судді бути переведеним до іншого місцевого суду, а також засади формування рейтингу і резерву кандидатів на посаду судді місцевого суду. 
Згідно з пунктом 1.2 Положення № 185/зп-24 метою іспиту є виявлення належних знань, рівня підготовки та здатності учасника здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації.
Згідно з пунктом 1.8 Положення № 185/зп-24 засобами проведення іспиту є (підпункти 1.8.1, 1.8.2): складання анонімного тестування, що визначає рівень когнітивних здібностей, знань з історії української державності, загальних знань у сфері права та зі спеціалізації суду відповідного рівня; виконання практичного завдання, що визначає рівень здатності практичного застосування знань у сфері права в суді відповідного рівня та спеціалізації. 
Черговість етапів складання іспиту визначається рішенням Комісії (пункт 1.9 розділу 1 Положення № 185/зп-24). 
Згідно з пунктом 1.12 Положення № 185/зп-24 етапи складання іспиту кандидатами на посаду судді апеляційного, вищого спеціалізованого суду та Верховного Суду, а також суддями у межах процедури кваліфікаційного оцінювання: - тестування когнітивних здібностей; - тестування знань з історії української державності; - тестування загальних знань у сфері права; - тестування знань зі спеціалізації відповідного суду; - виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду.
Пунктом 1.15 Положення № 185/зп-24 передбачено, що за результатами успішного проходження певного етапу (певних етапів) іспиту Комісія може ухвалити рішення про допуск учасника (учасників) до наступного етапу.
Відповідно до пункту 2.2 Положення № 185/зп-24 зміст практичних завдань визначається програмою іспиту.
Відповідно до пунктів 2.6, 2.7 Положення № 185/зп-24 форма тестового завдання - закрите завдання, що складається з основи (текст запитання) та чотирьох варіантів відповідей, серед яких лише один є правильним (ключ), а три є неправильними (дистрактори). Форма практичного завдання - відкрите завдання, що передбачає необхідність надання учасником самостійної відповіді щодо передбачених ним умов.
Згідно з пунктом 2.8 Положення № 185/зп-24 типи практичних завдань: (2.8.1) Тип 1 - модельна судова справа з сукупністю документів та достатніми даними (інформацією), на підставі яких учасник повинен підготувати модельне рішення суду та/або продовжити викладення запропонованої частини модельного судового рішення на підставі матеріалів модельної судової справи. (2.8.2) Тип 2 - модельне судове рішення, що складається зі вступної, описової (крім кримінального судочинства) та/або частково мотивувальної частини, на підставі даних якого учасник повинен продовжити його викладення. Кількість модельних судових рішень визначається рішенням Комісії.
Відповідно до пункту 2.9 Положення № 185/зп-24 практичне завдання виявляє рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні, а саме (підпункти 2.9.1 - 2.9.6): уміння критично мислити та правильно оцінювати фактичні обставини справи; уміння мотивувати свою позицію; уміння застосовувати джерела права, що релевантні до спірних правовідносин; уміння вирішувати правову проблему; уміння лаконічно викладати свою позицію; уміння дотримуватись норм мовних засобів офіційно-ділового стилю.
За пунктом 4.8 Положення № 185/зп-24 кількість практичних завдань, що виконуються учасниками у межах однієї спеціалізації, - одне завдання типу 1 або типу 2.
У пункті 4.9 Положення № 185/зп-24 визначено тривалість складання етапів іспиту, зокрема для виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду (підпункт 4.9.5) встановлено 300 хв.
Згідно з пунктом 4.13 Положення № 185/зп-24 під час виконання практичного завдання учаснику необхідно сформулювати правильне, на його думку, модельне рішення суду та/або продовжити викладення запропонованої частини модельного судового рішення на підставі матеріалів завдання.
Практичне завдання виконується учасником шляхом самостійного надання відповіді у зошиті для виконання практичного завдання. Тестові зошити та зошити із практичними завданнями не перевіряються, не оцінюються та можуть використовуватись учасниками як чернетки. Бланки відповідей та зошити для виконання практичного завдання вкладаються уповноваженими представниками до окремих сейфпакетів, що посвідчується учасником, який останнім здав екзаменаційні матеріали, та може посвідчуватись іншим учасником, який виявив бажання це зробити (підпункти 4.14.4 - 4.14.6 пункту 4.14 Положення № 185/зп-24). 
Відповідно до пункту 4.15 Положення № 185/зп-24 учасник має право на ознайомлення з інформацією про власні відповіді на запитання тесту (бланком відповідей), зошитом для виконання практичного завдання та всіма оцінками за результатами складання ним іспиту (без інформації про оцінювачів).
Відповідно до підпунктів 5.5.1, 5.5.2 пункту 5.5 Положення № 185/зп-24, практичне завдання оцінюється екзаменаційною комісією, склад якої затверджується рішенням Комісії. Склад екзаменаційної комісії є інформацією з обмеженим доступом до моменту завершення оцінювання робіт у межах відповідного кваліфікаційного іспиту.
Згідно з пунктом 5.8 р Положення № 185/зп-24 кількість балів за кожне модельне судове рішення у разі виконання під час кваліфікаційного іспиту практичного завдання типу 2 визначається методичними вказівками з оцінювання практичного завдання.
У підпункті 5.5.4 пункту 5.5 Положення № 185/зп-24 передбачено, що методичні вказівки з оцінювання практичного завдання затверджуються Комісією та оприлюднюються на її офіційному вебсайті. 
Перевірка практичного завдання полягає у встановленні відповідності змісту виконаного учасником завдання показникам (методичним вказівкам) з оцінювання цього завдання (підпункт 5.5.5 пункту 5.5 Положення № 185/зп-24).
Після оцінювання практичного завдання усіма членами екзаменаційної комісії програмою виводиться остаточна оцінка учасника шляхом визначення середнього арифметичного бала на підставі індивідуальних оцінок з округленням до наближеного цілого числа або числа з десятковою частиною 0,5 (підпункт 5.5.8 пункту 5.5 розділу 5 Положення).
Відповідно до пункту 6.1 Положення № 185/зп-24 стадіями встановлення результатів іспиту є:
- затвердження кодованих результатів кожного етапу іспиту;
- затвердження декодованих результатів кожного етапу іспиту;
- затвердження загальних результатів іспиту.
Згідно з підпунктом 6.3.1 пункту 6.3 Положення № 185/зп-24 член Комісії - доповідач при підготовці до розгляду питання про затвердження кодованих результатів виконаних практичних завдань досліджує оцінки членів екзаменаційної комісії на предмет суттєвих розбіжностей в оцінках однієї роботи.
Якщо встановлено розбіжності між найвищим і найнижчим балами, виставленими за виконане практичне завдання членами екзаменаційної комісії, у 20 і більше відсотків від максимально можливого бала, така робота підлягає повторній перевірці іншою екзаменаційною комісією, до якої не включаються члени попередньої екзаменаційної комісії. При оцінюванні роботи екзаменаційна комісія керується не «математичними», а змістовими міркуваннями щодо відповідної роботи.
Відповідно до підпункту 6.3.2 пункту 6.3, підпункту 6.4.2 пункту 6.4 Положення № 185/зп-24 у рішенні про затвердження кодованих та декодованих результатів етапу іспиту зазначається, зокрема, код учасника, бал учасника, результат етапу іспиту («успішно складено» або «не складено»).
У разі виконання учасником практичного завдання типу 2 у рішенні про затвердження кодованих результатів може не зазначатися результат («успішно складено» або «не складено»).
Згідно з підпунктом 6.3.3 пункту 6.3 Положення № 185/зп-24 учасник визнається таким, що успішно склав етап іспиту (крім тестування щодо когнітивних здібностей), у разі набрання 75 або більше відсотків від максимально можливого бала.
Відповідно до підпункту 6.3.4 пункту 6.3 Положення № 185/зп-24 учасник визнається таким, що не склав етап іспит, у разі, зокрема, набрання менше 75 відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання з відповідної спеціалізації суду; відмови від складання іспиту (етапу іспиту); порушення порядку складання іспиту (етапу іспиту), що рішенням Комісії визнано істотним; неявки на іспит (етап іспиту).
Згідно з підпунктами 6.5.4- 6.5.6 пункту 6.5 та пунктом 6.6 Положення № 185/зп-24 учасник визнається таким, що успішно склав іспит, у разі успішного складання усіх його етапів. Учасник іспиту визнається таким, що не склав іспит, у разі нескладання одного або більше його етапів.
Результати іспиту затверджуються Комісією та оприлюднюються на її офіційному вебсайті.
Згідно з підпунктами 6.8.1, 6.8.2 пункту 6.8 Положення № 185/зп-24 передбачено, що прохідний бал, зокрема, за виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду - 75 відсотків від максимально можливого бала. 
Прохідний бал іспиту - 75 відсотків від максимально можливого бала іспиту в разі успішного складання усіх його етапів, тобто набрання не менше 75 відсотків максимально можливого бала за складання кожного тестування та за виконання кожного практичного завдання кваліфікаційного іспиту. 
6.8. На виконання наведених вище приписів Положення № 185/зп-24 Комісія рішенням від 17 липня 2024 року № 228/зп-24 затвердила Методичні вказівки [з оцінювання практичного завдання з адміністративної, господарської та цивільної спеціалізацій, виконаного кандидатами на посади суддів апеляційних судів під час кваліфікаційного іспиту] № 228/зп-24. 
Відповідно до Методичних вказівок № 228/зп-24 за кожне з двох судових рішень практичного завдання типу 2 виставляється оцінка за шкалою 75 балів. 
У Методичних вказівках № 228/зп-24 визначено елементи практичного завдання, що підлягають оцінюванню, та кількість балів за кожен елемент оцінювання, зокрема: 
1) мотивувальна частина оцінюється від 0 до 45 балів, з яких: доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився / не погодився з висновками суду першої інстанції 0-16; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі 0-14; чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду 0-5; висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 0-10; 
2) резолютивна частина - від 0 до 22 балів, з яких: висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги 0-10; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції 0-5; строк і порядок набрання постановою законної сили 0-4; порядок і строк оскарження постанови 0-3;
3) дотримання стилістики судового рішення - від 0 до 5 балів;
4) дотримання правил орфографії та пунктуації - від 0 до 3 балів.
Відповідно до примітки Методичних вказівок № 228/зп-24 залежно від обставин справи, викладених в описовій частині постанови суду апеляційної інстанції, та виду судового рішення (про залишення оскарженого рішення без змін, його зміну чи скасування) ВККС може відступити від наведеної у Методичних вказівках структури та кількості виставлених балів за одним чи кількома елементами оцінювання, але не більше як на 10 %. У такому разі ВККС не може виходити за межі загальної кількості балів (75).
Відповідно до частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII рішення ВККС, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване винятково з таких підстав:
1) склад членів ВККС, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити;
2) рішення не підписано будь-ким із складу членів Комісії, який провів кваліфікаційне оцінювання;
3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання;
4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.
7. Мотиви і висновки Суду
Отже, предметом спору у цій справі є два рішення ВККС в частині, яка стосується ОСОБА_1 , а саме: [рішення] від 17 квітня 2025 року № 87/зп-25, яким Комісія затвердила кодовані результати практичного завдання (кримінальна та цивільна спеціалізації), виконаного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах Конкурсу; від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25, яким затверджено загальні результати першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Складання кваліфікаційного іспиту» та [питання про] допуск до другого етапу «Дослідження досьє та проведення співбесіди» кандидатів на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах Конкурсу. 
Позивач оскаржує ці рішення ВККС тільки у частині, яка стосується затвердження його [позивача] результату (тобто, балів) оцінювання другого практичного завдання (модельного судового рішення), за яке він отримав 35 балів, що визначило загальний бал позивача як кандидата на посаду судді за виконання практичного завдання (99,5), та й загалом результат кваліфікаційного іспиту («не складено»). 
Практичне завдання (в рамках Конкурсу [на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23]), зокрема, для позивача полягало у написанні двох модельних судових рішень типу 2 (з кримінальної спеціалізації); одне з них оцінено (відповідно до екзаменаційної відомості) у 64,5 бала, друге - у 35 балів. Загалом - 99,5 бала.
Помітно, що балів, які позивач отримав за друге практичне завдання (модельне судове рішення), приблизно вдвічі менше, ніж за перше, що, власне, позивач трактує як суттєву розбіжність в балах (більше, ніж на 20 відсотків), за якої ВККС мала би переглянути результати оцінювання (відповідно до підпункту 6.3.1 пункту 6.3 Положення № 185/зп-24). 
З обсягу відомостей, які відображені в екзаменаційній відомості, невідомо які чинники, вади чи помилки у виконаному практичному завданні ОСОБА_1 позначилися на виставлення балів, зокрема за друге модельне судове рішення. Щодо останнього, то щонайменше на основі арифметичних підрахунків можна побачити, що 35 балів це менше половини максимального бала за це завдання (75). 
Тож позивач не згодився з кількістю балів за друге модельне судове рішення й переконує у тому, що різниця з кількістю балів, які він отримав за перше модельне судове рішення (практичне завдання), уже ставить під сумнів результат оцінювання його практичних навиків й вимагає повторної перевірки виконаного практичного завдання (мовиться про друге модельне судове рішення, оцінене у 35 балів). До того ж кількість балів, які виставили члени екзаменаційної комісії, які [бали], по суті, і є об`єктивованим результатом перевірки виконаного практичного завдання, - як можна зрозуміти з аргументації, що її висловив представник позивача - не може вважатися обґрунтованим і зрозумілим рішенням, позаяк не містить «змістовних міркувань щодо відповідної роботи», якими керувалася екзаменаційна комісія, коли оцінювала практичне завдання. 
7.1. Важливо підкреслити, що позиція автора позову, на якій ґрунтовано позовні вимоги, поєднує два аспекти: недотримання з боку ВККС приписів підпункту 6.3.1 пункту 6.3 розділу 6 Положення № 185/зп-24 та невмотивованість (загалом) спірних рішень (в частині, яку оспорює позивач) відповідно до настанов (орієнтирів), висловлених у Методичних вказівках № 228/зп-24. 
Водночас зауваг до змісту оспорених рішень ВККС в аспекті покликання на визначені законом підстав їх ухвалення та / або потреби у написанні мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків (про затвердження результатів практичного завдання та про визначення загальних результатів першого етапу кваліфікаційного іспиту), позивач не висловив і Суд таких зауваг теж не має. 
Іншими словами, з огляду на приписи пунктів 6.1, 6.4.2, 6.5.3 пункту 6 Положення № 185/зп-24, а також частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII, Суд зазначає, що згадувані рішення Комісії від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25, від 17 квітня 2025 року № 87/зп-25 відповідають вимогам до форми і змісту, зокрема містять підстави, на яких вони ґрунтуються, покликання на відповідні норми й фактичні обставини, які визначили вибір нормативного регулювання. 
Повертаючись до доводів ОСОБА_1 про неправомірність оскаржених (в частині, яка стосується ОСОБА_1 ) рішень ВККС від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25, від 17 квітня 2025 року № 87/зп-25 в аспекті кількості балів за виконане ним практичне завдання (друге модельне судове рішення), зокрема через призму Методичних вказівок № 228/зп-24, то ці доводи, по суті, апелюють до сфери дискреції ВККС у питанні оцінювання кандидатів на посаду судді, що, крім дотримання встановленої процедури, охоплює також питання про обсяг обґрунтування (мотивування) - з боку членів екзаменаційної комісії [ВККС] - кількості балів за виконане практичне завдання, надто коли цих балів буде замало для того, щоб допустити кандидата до наступного етапу кваліфікаційного оцінювання. 
7.2. За окресленого виміру спірних правовідносин Суд під час вирішення цієї справи зважив, з-поміж іншого, на позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 990/171/25 (постанова від 20 листопада 2025 року), спір у якій виник з правовідносин, які подібні до тих, які розглядають у цій справі. 
Зокрема, подібно до цього спору, у справі № 990/171/25 теж постало питання про обсяг дискреції членів екзаменаційної комісії [ВККС] у визначенні індивідуального бала (під час оцінювання виконаних учасниками кваліфікаційного іспиту практичних робіт в рамках конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах), й це питання Велика Палата Верховного Суду - як можна зрозуміти зі змісту постанови від 20 листопада 2025 року у справі № 990/171/25 - розглянула у ретроспективі розвитку процедур кваліфікаційного оцінювання у зіставленні із правозастосовною судовою практикою у цій сфері та набутим досвідом, зваживши на який Комісія - в інтересах як мети кваліфікаційного оцінювання, так і учасників цього процесу - започаткувала своєрідні новації у питанні оцінювання практичних завдань, окресливши його методику. Тож у згадуваному судовому рішенні Велика Палата Верховного Суду задалася питанням про те, наскільки змінився обсяг дискреції [ВККС] у зв`язку із затвердженням Методичних вказівок № 228/зп-24, а відтак - про дотримання цих меж (з боку ВККС) у процедурі кваліфікаційного іспиту, зокрема на етапі оцінювання практичного завдання. 
Зі змісту постанови від 20 листопада 2025 року у справі № 990/171/25 можна виснувати, що Велика Палата Верховного Суду окреслила сутнісні ознаки зазначеного спору так, що доводи учасника конкурсу про невмотивованість виставлених балів (за практичне завдання), зокрема за кожним з елементів практичного завдання (модельного судового рішення), які визначені у Методичних вказівках № 228/зп-24, треба розглядати (позиціонувати) як суб`єктивне негативне ставлення (учасника конкурсу) до результату кваліфікаційного оцінювання та пов`язаного з цим сумніву в об`єктивності членів екзаменаційної комісії [ВККС], а сам спір вирішувати передусім у вимірі того, чи узгоджуються рішення / дії ВККС, ухвалені / вчинені у сфері дискреційних повноважень цього органу, зі встановленим (існуючим) порядком оцінювання практичних завдань, які виконали кандидати на посаду судді в рамках відповідного конкурсу.
З приводу обсягу дискреції ВККС під час оцінювання виконаних учасниками кваліфікаційного іспиту практичних робіт Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що виконання практичного завдання як складова кваліфікаційного іспиту є етапом, де дискреційні повноваження Комісії в межах процедури кваліфікаційного оцінювання застосовуються чи не найбільш широко; ВККС повинна забезпечити рівність умов для всіх учасників та оцінити виконані учасниками кваліфікаційного іспиту роботи крізь призму напрацьованих нею критеріїв оцінки, дотримуючись правил та принципів проведення іспиту. Затвердження Методичних вказівок № 228/зп-24 загалом та концептуально не змінило правового врегулювання процедури кваліфікаційного іспиту і методики визначення його результатів та відповідно й обсягу дискреційних повноважень членів ВККС на цьому етапі (пункти 109, 120 постанови від 20 листопада 2025 року у справі № 990/171/25). 
У цьому контексті Велика Палата Верховного Суду (у постанові від 20 листопада 2025 року у справі № 990/171/25) наголосила, зокрема, на тому, що: « здійснюючи зовнішній публічний нагляд за дискреційними повноваженнями суб`єкта владних повноважень, суд не повинен вдаватися до зміни обсягу дискреційних повноважень, бо це є предметом відповідного правового регулювання, а має проконтролювати, чи не є викладені у рішенні цього органу висновки щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів».
З цієї позиції Велика Палата Верховного Суду, відповідаючи на доводи про обов`язок ВККС відображати поелементне оцінювання (відповідно до шкали балів згідно з Методичними вказівками № 228/зп-24) практичних робіт, зауважила, що (пункти 124-136 постанови від 20 листопада 2025 року у справі № 990/171/25): « методика оцінювання учасників іспиту регламентована розділом 5 Положення № 185/зп-24, а порядок оцінювання результатів виконання практичного завдання визначено пунктом 5.5 розділу 5 цього Положення. Цей порядок включає: визначення суб`єктів оцінювання, діапазон, в якому члени екзаменаційної комісії виставляють індивідуальні оцінки (від 0 до 150), випадки, коли робота учасника оцінюється у 0 балів, механізм виведення остаточної оцінки учасника.
Тож результат оцінювання практичного завдання відбувається за бальною шкалою. Бал визначається за результатом оцінювання практичного завдання в цілому (загалом), а не його окремих елементів. Під час визначення результатів цього етапу не встановлено іншої форми оцінювання. Тож порядок оцінювання визначає суть перевірки практичного завдання, яка полягає у встановленні відповідності змісту виконаного учасником завдання показникам (методичним вказівкам) з оцінювання цього завдання.
Водночас визначений пунктом 5.5 розділу 5 Положення № 185/зп-24 порядок оцінювання не містить вимог щодо виставлення оцінки окремо за певні елементи практичного задання. Таких вимог не містить і Закон № 1402-VIII.
За таких обставин - як далі мовить Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2025 року у справі № 990/171/25 - незазначення в оскарженому рішенні Комісії інформації про кількість балів, виставлених за кожен із визначених Методичними вказівками № 228/зп-24 елементів оцінювання, абсолютно не свідчить про порушення відповідачем порядку оцінювання учасників іспиту. 
Також саме по собі ненаведення в оскарженому рішенні ВККС оцінки за кожний елемент оцінювання не може підтверджувати те, що члени екзаменаційної комісії здійснили перевірку практичного завдання позивача без застосування чи без дотримання Методичних вказівок № 228/зп-24.
З огляду на їх назву та зміст Методичні вказівки № 228/зп-24 за правовою природою є інструктивним і керівним документом, адресованим передовсім членам екзаменаційної комісії, яким визначено алгоритм оцінювання та уніфіковано процес перевірки.
Методичні вказівки складаються зі шкали оцінювання, визначають елементи практичного завдання, що підлягають оцінюванню та показники оцінювання. Обов`язок та спосіб фіксації балів окремо за кожен елемент практичного завдання Методичні вказівки № 228/зп-24 не містять.
Такі вказівки призначені як для членів екзаменаційних комісій, так і для кандидатів і слугують для них орієнтиром під час перевірки та виконання практичних завдань, для забезпечення єдиних стандартизованих для всіх учасників іспиту підходів у їх виконанні та оцінюванні.
Відповідно сама лише наявність затверджених Методичних вказівок № 228/зп-24 не означає, що в оскаржуваному рішенні члени екзаменаційної комісії повинні були відобразити, крім остаточної оцінки практичного завдання, також і бали за кожний його елемент.
Це є цілком недоцільним також з огляду на те, що предметом оцінювання є практичне завдання загалом, а не його окремі елементи». 
7.3. Велика Палата Верховного Суду у тій самій постанові від 20 листопада 2025 року у справі № 990/171/25 зупинилася іще на такому аспекті кваліфікаційного іспиту як його анонімність, й у канві міркувань про дотримання Комісією меж дискреційних повноважень у контексті оцінювання практичного завдання учасників конкурсу на посаду судді підкреслила, що: «Саме анонімність кваліфікаційного іспиту, що узгоджується з частиною третьою статті 74 Закону № 1402-VIII, є основною гарантією для його учасників щодо дотримання відповідачем загальних принципів проведення іспиту та забезпечення відповідно до пункту 1.6 Положення № 185/зп-24 об`єктивності, неупередженості, прозорості та рівності». 
Наприкінці (у згадуваному судовому рішенні) Велика Палата Верховного Суду підсумувала свою позицію щодо окресленого вище питання так (пункт 149 постанови від 20 листопада 2025 року у справі № 990/171/25): «[1] результат оцінювання практичного завдання визначається за бальною шкалою від 0 до 150 ; [2] нормативне врегулювання процедури кваліфікаційного іспиту не запровадило обов`язку для Комісії з відображення у підсумковому на цьому етапі кваліфікаційного оцінювання рішенні поелементного оцінювання практичного завдання відповідно до шкали балів, визначеної у Методичних вказівках № 228/зп-24; [3] Методичні вказівки № 228/зп-24 за своїм змістом теж визначають сукупність (шкалу) балів, які можна отримати за виконання практичного завдання, визначення цих балів, як і загального бала за складання практичного завдання, відбувається за внутрішнім переконанням членів екзаменаційної комісії, в межах їх дискреційних повноважень. Відображення цих балів у рішенні Комісії саме собою не вплине на вмотивованість цього рішення». 
Аналогічні висновки наведено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2025 року у справі 990/221/25 та від 18 грудня 2025 року у справі № 990/216/25. 
7.4. Отож у цій справі Суд, беручи за орієнтир наведені правозастосовні висновки Великої Палати Верховного Суду, розглядає позовні вимоги ОСОБА_1 щодо неправомірності спірних рішень ВККС і повторного оцінювання виконаного ним практичного завдання зі спеціалізації апеляційного загального суду (кримінальна спеціалізація) за кодом кандидата (друге судове рішення) - 0000441 у зіставленні з доводами про невмотивованість виставлених балів за це завдання та суттєву (на 39,3 відсотків) розбіжність з оцінками (балами) за інше (друге) практичне завдання, яке виконав позивач на третьому етапі кваліфікаційного іспиту, насамперед через приму відповідності дій / рішень ВККС встановленому порядку кваліфікаційного оцінювання, зокрема щодо відображення балів поелементного оцінювання практичного завдання. 
З уваги на Методичні вказівки № 228/зп-24, окремі положення яких написано вище, оцінювання практичного завдання (загалом) ґрунтовано на оцінюванні чотирьох елементів, кожен з яких має свою «шкалу» оцінок (балів). Суд погоджується, що показники оцінювання, зокрема мотивувальної і резолютивної частин, якими їх окреслила Комісія у Методичних вказівках № 228/зп-24, вимагають від екзаменаційної комісії вдумливого і всебічного аналізу тексту (змісту) судового рішення (практичного завдання), щоб виставити відповідні бали. Це видається закономірним, якщо зважити на призначення практичного завдання у всій процедурі кваліфікаційного іспиту, яким [призначення] його визначено у пункті 2.9 пункту 2 Положення № 185/зп-24. 
Водночас підхід (спосіб), який Комісія запровадила для оцінювання практичних завдань у межах кваліфікаційного іспиту, у зіставленні, властиво, з призначенням (метою) практичного завдання на цьому етапі, поряд з тим, що наділяє екзаменаційну комісію ВККС своєрідними орієнтирами (настановами) для виставлення балів, не покладає на неї [екзаменаційну комісію] обов`язку документувати перебіг оцінювання та/чи висвітлювати (щодо кожного із елементів модельного судового рішення) мотиви виставлення (нарахування) балів в межах передбаченого у Методичних вказівках № 228/зп-24 діапазону (шкали), зокрема зазначати (фіксувати), які вади / помилки у виконаному практичному завданні вплинули на оцінку рівня «вмінь» та/або «знань» кандидата на зайняття вакантної посади судді, які той продемонстрував на цьому етапі іспиту, особливо якщо екзаменаційна комісія вважатиме цей рівень низьким. 
Оцінювання практичних вмінь кандидата - зважаючи щонайменше на спосіб, який Комісія для цього встановила - передбачає, що це оцінювання відбувається за внутрішнім переконанням членів екзаменаційної комісії, в межах їхніх дискреційних повноважень (керуючись «не «математичними», а змістовими міркуваннями щодо відповідної роботи») й об`єктивується суто в балах за практичне завдання (загалом), кількість яких [балів] і визначає, у наслідку, остаточний результат кваліфікаційного іспиту (учасника конкурсу на зайняття вакантної посади судді).
Іншими словами, виставлення балів за практичне завдання - кожним членом екзаменаційної комісії ВККС - і є тим способом («мірилом»), який засвідчує рівень професійних знань кандидата, його аналітичні здібності і вміння застосовувати норми закону.
Ненабрання мінімального прохідного бала за виконання практичного завдання є підставою для припинення подальшої участі учасника у конкурсі на зайняття вакантної посади судді апеляційного суду. 
Зважаючи на те, що за наслідками перевірки практичного завдання, яке виконав позивач (мова йде про друге модельне судове рішення), екзаменаційна комісія виставила бали, середньоарифметичний результат яких становить менше 75 відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання з відповідної спеціалізації суду, ОСОБА_1 вважається таким, що не склав кваліфікаційного іспиту, що таким чином унеможливлює його допуск до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на підтвердження здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді.
7.5. З приводу доводів позивача про порушення підпункту 6.3.1 пункту 6.3 Положення № 185/зп-24, про які написано вище, Суд, з огляду також на висловлені мотиви, зазначає, що текстуальний виклад цього підпункту, якщо зважити, заразом, на призначення повторної перевірки практичного завдання учасника іспиту іншим складом екзаменаційної комісії, треба розуміти так, що розбіжність у 20 і більше відсотків між найвищим і найнижчим балами, виставленими за практичне завдання окремими членами екзаменаційної комісії, стосується ситуації, коли ця розбіжність виникла в оцінці одного практичного завдання (модельного судового рішення). Розбіжність у 20 і більше відсотків в кількості балів, які учасник іспиту (конкурсного добору) отримав за перше і (окремо) за друге практичне завдання (тобто, за перше і за друге модельні судові рішення) не утворює - у розумінні підпункту 6.3.1 пункту 6.3 Положення № 185/зп-24 - підстав для повторної перевірки практичного завдання (чи обох практичних завдань), які виконав учасник іспиту, іншим складом екзаменаційної комісії. 
Доводи і пояснення позивача в цій частині ґрунтуються на помилковому трактуванні приписів підпункту 6.3.1 пункту 6.3 Положення № 185/зп-24, в основі якого, знов-таки, незгода з отриманими балами за написане модельне судове рішення й суб`єктивний сумнів в неупередженості екзаменаційної комісії та нерозуміння чинників, які вплинули на визначення кількості балів. 
У доповнення мотивів, які написані вище, зокрема про виняткову дискрецію ВККС у питанні кваліфікаційного оцінювання кандидатів на зайняття вакантної посади судді, Суд зауважує, що умови конкурсу, у якому взяв участь позивач, були заздалегідь публічно оголошені та не зазнали сутнісних змін протягом часу його проведення. Ці умови / правила стосувалися однаковою мірою всіх учасників конкурсу й позивач не довів, а Суд не виявив, що стосовно нього [позивача] ВККС допустила порушення принципів рівності та недискримінації чи ознак свавільності або протиправності у процесі оцінювання практичного завдання, які б заперечили достовірність отриманого результату. 
8. Отож Суд оцінив у сукупності наявні в матеріалах справи докази у зіставленні з доводами сторін та виснував, що ВККС, коли ухвалила оскаржені рішення в частині, яка стосується ОСОБА_1 , діяла у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, з дотриманням принципів обґрунтованості, пропорційності та законності. 
Позовні вимоги про повторну перевірку практичного завдання зі спеціалізації апеляційного загального суду (кримінальна спеціалізація) за кодом кандидата (друге судове рішення) - 0000441 по`вязані з незгодою позивача з кількістю балів, які виставила екзаменаційна комісія, втім порушень під час оцінювання цього завдання Суд не встановив, як і не виявив обставин, за яких практичне завдання підлягало б повторній перевірці (іншим складом екзаменаційної комісії) на підставі підпункту 6.3.1 пункту 6.3 Положення № 185/зп-24. 
Підсумовуючи наведене, Суд не має підстав для задоволення позовних вимог. 
Зважаючи на приписи статті 139 КАС України у зіставленні з результатом розгляду справи, понесені позивачем судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись статтями 2, 9, 22, 72-77, 90, 139, 241-246, 257-262, 266, 295 КАС України, Суд 
ВИРІШИВ: 
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з дня складення повного судового рішення).
Повний текст виготовлено 29 січня 2026 року. 

Головуючий суддя М. І. Смокович
Судді: О. В. Кашпур
Ж. М. Мельник-Томенко
О. Р. Радишевська 
С. А. Уханенко