Справа № 525/1167/25 
Провадження №2-о/525/5/2026  Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2026 селище Велика Багачка
Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Прасол Я.В.,
секретаря судового засідання Корж Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Лисенко Наталія Василівна, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа Білоцерківська сільська рада Миргородського району Полтавської області,
у с т а н о в и в:
16 жовтня 2025 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лисенко Н.В., звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа Білоцерківська сільська рада Миргородського району Полтавської області. Заявник просила суд встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради народних депутатів 28.05.1987, яким посвідчено, що «в цілому жилий будинок з приналежними йому будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 ». 
Обгрунтовуючи заявлені вимоги заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2 . Заявник є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину, її діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від прийняття спадщини відмовилися. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яка складається, у тому числі, з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Сахарова Л.І. відмовила заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 , оскільки виявила розбіжності (помилку) в написанні прізвища спадкодавця у документах. Помилка виникла через неправильне написання прізвища чоловіка, унаслідок чого у свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради народних депутатів 28.05.1987, вказано ОСОБА_3 замість правильного ОСОБА_2 .
Виправити помилку допущену у правовстановлюючому документі наразі неможливо, тому заявниця вимушена звертатися до суду з заявою про встановлення факту, належності правовстановлюючого документа, встановлення даного факту необхідне заявнику для реалізації її права на спадкування.
21.10.2025 судом було відкрито провадження по даній цивільній справі, розгляд справи призначено на 21.11.2025, роз`яснено заінтересованим особам право подати пояснення (заперечення) по справі (а.с. 35). 
21.11.2025 судом були витребувані додаткові докази по справі (а.с. 52). Витребувані судом докази надійшли на адресу суду 01.12.2025 (а.с. 60-77). 
У судове засідання 13.01.2026 усі учасники судового розгляду не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.
Від представника заявника адвоката Лисенко Н.В. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони заявника ( а.с. 83).
Від заінтересованої особи Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника, не заперечує проти ухвалення рішення суду про задоволення вимог ОСОБА_1 (а.с. 45).
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено, що заявник ОСОБА_6 22.07.1984 зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 22.07.1984 (а.с. 6). 
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Красногорівка Миргородського району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 21.02.2025 (а.с. 5).
Спадщину після смерті ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом, в установленому порядку прийняла заявник ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи ( а.с. 25, 61-77). 
Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради народних депутатів 28.05.1987, в цілому жилий будинок з приналежними йому будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 (а.с. 7). 
Відповідно до інформації наданої ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 30.09.2025 №10505, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , станом на лютий місяць 2004 року зареєстроване в реєстровій книзі №1 за реєстровим №115 за гр. ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право особистої власності виданого виконкомом Білоцерківської сільської ради народних депутатів від 28.05.1987 (а.с. 13). 
Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №353880 власником земельної ділянки площею 0,149 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 (а.с. 14). 
Відповідно до Витягу з погосподарської книги Виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради від 09.09.2025, у погосподарській книзі №1 за 1986-1990 рр. по Білоцерківській сільській раді (особовий рахунок №1024) головою домогосподарства розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , членами сім`ї є: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с. 16). 
Згідно постанови від 05.09.2025 приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарова Л.І., відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради народних депутатів 28.05.1987 та свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 21.02.2025, маються розбіжності щодо прізвища ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 24).
Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.
Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Згідно свідоцтва про смерть померлий ОСОБА_2 у правовстановлюючому документі - свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок зазначений як ОСОБА_3 . На підставі досліджених судом документів є достатні підстави вважати, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (так у правовстановлюючому документі) є однією й тією самою особою. Унаслідок допущеної помилки під час написання прізвища виникли неузгодженості між документами, що посвідчують особу та правовстановлюючими документами, які були видані на її ім`я, що позбавляє заявника реалізувати свої спадкові права.
Разом з тим, судом установлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа неможливо. Указане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону.
У той же час, факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів. Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано.
Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації спадкових прав, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263 - 265, 315-319 ЦПК України,
у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Установити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради народних депутатів 28.05.1987 на ім`я ОСОБА_3 на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:
заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
представник заявника: адвокат Лисенко Наталія Василівна, РНОКПП НОМЕР_4 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №248 від 26.12.1995 видане Полтавською обласною КДКА, адреса: вул. Українська, 19, селище Велика Багачка, Миргородський район, Полтавська область;
заінтересована особа: Білоцерківська сільська рада Миргородського району Полтавської області, код ЄДРПОУ 40127978, юридична адреса: вул. Лесі Українки, 11, с. Білоцерківка, Миргородський район, Полтавська область.
Повне рішення суду складено 19.01.2026.

Суддя Я.В. Прасол