ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" грудня 2025 р. справа № 640/3476/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання до вчинення дій,
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Кальний Д.І. (далі - представник позивача, адвокат Кальний Д.І.) в інтересах позивача ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) 13.02.2020 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Київській області) в якій просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 02.07.2017 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 від 10.07.2017 №43/ФС із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової винагороди.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, представник позивача зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії позивачу, на підставі довідки про розмір його грошового забезпечення від 10.07.2017 №43/ФС з урахуванням щомісячної додаткової винагороди. Зазначив, що Закон №2262-XII, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Однак, відповідач відмовив у перерахунку пенсії вказавши, що призначення та перерахунок пенсії ОСОБА_1 здійснено на підставі норм чинного законодавства.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (а.с.22,23).
Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області скористалося правом подання відзиву на позовну заяву (а.с.26-33).
Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до положень абзаців другого-четвертого пункту 2 розділу ІІ Закону №2825-IX до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту.
Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.
Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно-правових спорах, наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок №399).
На виконання положень Закону №2825-IX та відповідно до Порядку №399 справу №640/3476/20 передано на розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2025 справу №640/3476/20 передано на розгляд судді Тимощуку О.Л (а.с.40).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 прийнято до судового розгляду адміністративну справу №640/3476/20 (а.с.41-43). Постановлено розгляд справи розпочати спочатку та здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 263 КАС України. Пунктом 4 цієї ухвали витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області належним чином засвідчені копії всіх матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) в частині призначення та всіх проведених перерахунків його пенсії. 
Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області в системі «Електронний суд» 05.12.2025 сформувало відзив на позовну заяву (а.с.51-67). Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, представник відповідача вказала, що документи видані відповідно до вимог постанови КМУ № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» для перерахунку пенсії позивача не містять відомостей про заявлені ним виплати. Підставою для визначення грошового забезпечення для призначення пенсії є грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії за 24 місяці перед звільненням видані уповноваженим органом. Згідно вказаних документів, щомісячна додаткова грошова винагорода, відсутня. З огляду на зазначене, просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та з 02.07.2017 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджується протоколом за пенсійною справою №1001018053 (Міноборони) від 02.07.2017 (зворотна сторона а.с.57).
Довідкою Військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення від 10.07.2017 №43/ФС (місце проходження військової служби позивачем перед звільненням) підтверджується нарахування та виплата позивачу під час проходження військової служби додаткових видів грошового забезпечення та премії, які враховуються під час обчислення пенсії, щомісячний розмір яких становить 80531,06 грн (а.с.9 та зворотна сторона).
Не погоджуючись із розрахунком пенсії, на підставі виданої довідки, позивач 25.10.2019 звернувся до відповідача із заявою про здійснення з 02.07.2017 перерахуноку та виплату пенсії на підставі довідки про додаткові види грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової винагороди (а.с.11 та зворотна сторона). 
У відповідь, орган пенсійного фонду листом від 20.12.2019 за №2160/П-01 вказав, що для визначення грошового забезпечення позивача для призначення йому пенсії є грошовий атестат №143044 та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення за 24 місяці від 10.07.2017 №43/ФС, а тому пенсія призначена відповідно до норм чинного законодавства (а.с.12 та зворотна сторона).
Вважаючи відмову відповідача протиправною та такою, що порушує його право на належне пенсійне забезпечення, позивач через свого представника звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (далі - Закон №2262-XII). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною 1 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:
1) посадовий оклад;
2) оклад за військовим званням;
3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;
4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною 1 статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.
Вказані висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17.
Відповідно до довідки від 10.07.2017 №43/ФС сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії позивача становить 80531,06 грн., однак, відомості про щомісячну додаткову винагороду, згідно пункту 4.5 грошового атестату Серії ЗУ №143044 до вказаної довідки не враховані (а.с.8 та зворотна сторона).
Ураховуючи наведене, отримувана ОСОБА_1 згідно з довідкою про види грошового забезпечення від 10.07.2017 №43/ФС щомісячна додаткова грошова винагорода, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, з 02.07.2017 пенсія підлягає перерахунку та виплаті, з урахуванням виплачених сум.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Стаття 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види судових витрат, відповідно до частини 1 якої, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 2 цієї ж статті, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з пунктом 1 частини 3 зазначеної статті КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження надання правової допомоги та понесення позивачем витрат надано:
- договір №10-10/19 про надання правової допомоги від 10.10.2019, за яким ОСОБА_1 доручив, а Кальний Дмитро Ігорович прийняв на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, по справі №640/3476/20 (а.с.13,14);
- додаток до договору №10-10/19 про надання правової (правничої) допомоги від 10.10.2019 за яким: підготовка, написання та подання позовної заяви до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про перерахунок та виплату пенсії 2 год. – 1200,00 грн.; представництво інтересів замовника у суді (послуга) – 1200,00 грн. (зворотна сторона а.с.14);
- меморіальни ордер від 28.10.2019на суму 2400,00 грн. (а.с.15);
- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1910/10 від 20.06.2012 №243 (а.с.16);
- ордер серії КС №624267 на підставі договору про надання правової допомоги від 10.10.2019, про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Кальним Дмитром Ігоровичем (а.с.17);
- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Кальним Д.І. згідно Додатку від 25.10.2019 до Договору №10-10/19 про надання правової (правничої) допомоги від 10.10.2019: ознайомлення з документами (доказами) наданими позивачем, підготовка та написання заяви про перерахунок пенсії, огляд судової практики з предмету спору, підготовка та написання позовної заяви до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити дії.
Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі “Баришевський проти України”, від 10.12.2009 у справі “Гімайдуліна і інших проти України”, від 12.10.2006 у справі “Двойних проти України”, від 30.03.2004 у справі “Меріт проти України”, від 28.11.2002 у справі “Лавентс проти Латвії” заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, їх розмір є розумним та обґрунтованим.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Отже, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм їхньої дійсності та необхідності, а також критерієм розумності їхнього розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (пункт 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Таким чином суд, зважаючи на:
- зміст позовної заяви, викладеної на 4 аркушах;
- час, який необхідно затратити кваліфікованому юристу на підготовку усіх матеріалів даної адміністративної справи;
- незначну складність даної адміністративної справи;
- наявність усталеної судової практики з аналогічних спорів, в тому числі і Верховного
Суду, суд вважає заявлену суму витрат на правничу допомогу в розмірі 2400,00 грн співмірною із обсягом наданих послуг щодо підготовки, формування матеріалів та консультації клієнта.
За таких обставин, слід стягнути на користь позивача з відповідача, як суб`єкта владних повноважень, за рахунок його бюджетних асигнувань 2400,00 грн.
Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 04.05.2017 (а.с.6), а відтак розподілу підлягають виключно понесені позивачем витрати на правничу допомогу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 132, 241-246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 02.07.2017 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 від 10.07.2017 №43/ФС із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячну додаткову грошову винагороду, з урахуванням виплачених сум.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ – 22933548) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер – НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) гривень 00 копійок. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_2 ;
відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, адреса: вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська обл., 08500, код ЄДРПОУ - 22933548.

Суддя   /підпис/ Тимощук О.Л.