Сарненський районний суд 
Рівненської області 
________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 572/5851/25 
Провадження № 2/572/2035/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області
в складі:
головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.
за участю секретаря судових засідань – МОРОЗ Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в м. Сарни в залі суду цивільну справу №572/5851/25 за позовом ТОВ «ФК «Гелексі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :
ТОВ «ФК «Гелексі» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом в сумі 25104,5 грн. , 2423 грн. сплаченого судового збору та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20 липня 2019 року з між ТОВ «Фінансова Компанія «Гелексі» (23.06.2025 року назву було змінено на ТОВ «ФК «Гелексі») та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір позики №90675 в електронній формі.
На підставі зазначеного вище договору позичальнику надано грошові кошти в якості позики у сумі 5000 грн., на умовах строковості, поворотності та оплатності. Відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 0.01 % в день, розмір комісії складає 1,9% підвищена процентна ставка у випадку прострочення терміну платежу становить 3.0%.
У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 25104,50 грн. з яких: 5000 грн. заборгованість за позикою, 20104,5 грн. заборгованість по процентам та комісії за користування позикою.
Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.
Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано. 
Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту.
Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
20 липня 2019 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено електронний договір позики №90675 . Сума позики становить 5 000,00 грн, строк повернення 18 вересня 2019 року, процентна ставка 0,01 % в день, комісійна винагорода 1,4% в день.
Згідно з п.2.1 договору строк дії договору до повного виконання позичальником зобов`язань за договором.
Відповідно до п. 4.3 договору обчислення строку користування позикою та нарахування процентів та комісії за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. При цьому проценти та комісія за користування позикою нараховуються з дня надання позики позичальнику (перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника) до строку повернення позики, зазначеному в пп.1.1.5. договору включно.
Внесення змін та доповнень до цього договору оформлюється шляхом укладання сторонами додаткових договорів. Всі зміни, доповнення та додатки до цього договору є його невід`ємною частиною (п. 9.1 договору).
Сторонами договору підписано графік платежів до договору, згідно з яким проценти за користування позикою становлять 14,5 грн, комісійна винагорода за користування позикою 2030 грн.
Згідно з довідкою вих. № 90675 від 01 вересня 2025 року ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС», що мало право на надання платіжних послуг на території України, повідомляємо, що у результаті платіжної операції, ініційованої ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ», на картковий рахунок НОМЕР_1 успішно перераховано грошові кошти в сумі 5 000,00 грн; дата проведення платежу: 20 липня 2020 року, отримувач: ОСОБА_1 .
Таким чином, позикодавець умови договору виконав, надавши відповідачу у користування грошові кошти.
Договір підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленості з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови.
Позивач належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту.
ОСОБА_1 умови договору з повернення коштів та сплати процентів не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за договором позики не сплачена і становить у загальному розмірі 25104,50 грн, з яких: заборгованість за позикою 5 000,00 грн; прострочені проценти 74,50 грн, прострочена комісія 20030 грн.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
У судовому засіданні з`ясовано, що у терміни, встановлені кредитним договором, взяті на себе зобов`язання Відповідач належним чином не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 25104,50 грн.
Відповідачем розрахунок наведений позивачем не спростований. Доказів погашення заборгованості суду не надано.
Отже, з огляду на досліджені докази, врахувавши позицію сторін, суд вважає, що позов ТОВ «ФК «Гелексі» до ОСОБА_1 , підлягає до задоволення в повному обсязі.
Крім того, позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат в сумі 2423 грн судового збору та 5000 грн витрат на правничу допомогу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 2423 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2093 від 21 жовтня 2025 року та надання позивачу правової допомоги 09.07.2025 року, укладений між адвокатом Рудзей Юрієм Володимировичем та ТОВ «ФК «Гелексі», акт №90675 наданих послуг правничої допомоги в розмірі 5000 грн.
Позивачем документально підтверджено судові витрати понесені ним, тому вони підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.
На підставі наведеного, ст.ст.11, 553, 554, 627, 628, 1054, 526 ЦК України, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

ТОВ «ФК «Гелексі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВ «ФК «Гелексі» (розташований м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського, 10/1, код ЄДРПОУ 0443640646) заборгованість за договором позики у сумі 25104 (двадцять п`ять тисяч сто чотири) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Гелексі» витрати зі сплати судового збору у сумі 2423 (дві тисячі чотириста двадцять три) гривні судового збору, та 5000 (п`ять тисяч) витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сарненський районний суд Рівненської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: