Справа № 461/7967/25                                Головуючий у 1 інстанції: Кротова О. Б. 
Провадження № 33/811/1688/25                        Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,
з участю захисника-адвоката Пащука А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою захисника – адвоката Пащука А.І. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2025 року, 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Німеччини, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави   605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судового збору.
Згідно з постановою судді,  ОСОБА_1  визнано винним у тому, що він 18.09.2025 о 00:50 год у м.Львові на пл. Князя Ярослава Осмомисла, 11, керував автомобілем марки «BMW 3», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя; завужені зіниці, які не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
На постанову судді захисник – адвокат Пащук А.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що працівники поліції пояснювали ОСОБА_2 права та суть порушення українською мовою, не забезпечивши громадянину іншої держави перекладача, тобто суть порушення йому була незрозуміла.
Вказує, що через відсутність перекладача Косе Ерсіну належним чином не було роз`яснено обов`язку проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, та що у протилежному випадку від буде притягнутий до адміністративної відповідальності.
Звертає увагу, що у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача. Разом з тим, працівниками поліції не було залучено перекладача при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, в тому числі і під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного на місці зупинки.
Не погоджується з твердження судді про те, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_2 його право мати перекладача в суді, адже працівники поліції повинні були залучити перекладача конкретно на місце зупинки транспортного засобу.
Наголошує на тому, що зі змісту відеозапису вбачається що будь-які процесуальні праві, в тому числі право мати захисника або перекладача йому роз`яснені не були, а підписи у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 ставив там, де вимагав поліцейський, не повною мірою розуміючи зміст викладеного у протоколі про притягнення його до адміністративної відповідальності обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та можливі правові негативні наслідки.
У судове засідання 01.12.2025, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, про поважні причини суду не повідомив.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що розгляд справи попередньо призначався на 21 листопада 2025 року, проте судове засідання було відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_4 , у якому останній зазначав, що ОСОБА_3 перебуває за межами України. 
Відсутність клопотання про відкладення розгляду справи чи підтверджень про причини неявки ОСОБА_1 у судові засідання свідчить про його незацікавленість з розгляду апеляційної скарги.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).
Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, розгляд апеляційної без участі ОСОБА_1 без повідомлення про причини його неявки не є порушенням права особи на доступ до правосуддя, тому суд розцінює такі їх дії, як зловживання учасником справи процесуальними правами, що спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.
Заслухавши пояснення захисника-адвоката Пащука А.І. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
У відповідності до ст. 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. Питання про відповідальність за адміністративні правопорушення, вчинені на території України іноземцями, які згідно з чинними законами та міжнародними договорами України користуються імунітетом від адміністративної юрисдикції України, вирішуються дипломатичним шляхом.
У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, ЄСПЛ у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення від серії ЕПР 1 № 457225 від 18.09.2025 (а.с. 1);
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.09.2025, відповідного до якого ОСОБА_5 скеровано на огляд до КНП ЛОМ ЦП та ТУ, у зв`язку з виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_3 відмовився (а.с. 5);
відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, яким підтверджується факт керування ОСОБА_6 транспортним засобом, а також факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі (а.с. 4);
рапортом заступника командира роти №3 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП Віталія Мухи від 18.09.2025 (а.с. 6). 
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час проведення огляду та складання процесуальних документів.
Щодо тверджень апелянта про порушення прав ОСОБА_1 при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме незалучення йому перекладача слід звернути увагу на таке.
Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, після встановлення працівниками поліції, що ОСОБА_3 є громадянином Німеччини, поліцейські з`ясували, що останній володіє англійською мовою, вони почали спілкуватися з ним англійською мовою, яку він розумів. Також з реакції ОСОБА_1 на звернення поліцейських українською мовою вбачається, що останній розумів українську мову, водночас намагався демонструвати незнання української мови перед працівниками поліції та вимагав перекладача. 
Окрім цього, з відеозапису видно як працівник поліції пропозицію щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння також записав мобільним додатком – перекладачем на німецьку мову і ОСОБА_3 прочитав цю пропозицію ця ж пропозиція пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та наслідки відмови від проходження такого була озвучена особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, англійською мовою. Складений протокол про адміністративне правопорушення інспектором патрульної поліції був оголошений ОСОБА_2 українською та англійською мовами. Після завершення складення матеріалів про адміністративне правопорушення, працівник патрульної поліції запропонував на наступний день особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, з`явитись в Управління патрульної поліції, що знаходиться у м.Львові на вул. Перфецького для доставки його на розгляд справи до суду. Дана пропозиція була йому озвучена англійською, відповідно ОСОБА_3 таку зрозумів.
Враховуючи наведене відсутні підстав стверджувати, що ОСОБА_2 не була зрозуміла суть порушення, не були роз`яснені його права та обов`язки, а також право мати перекладача в суді.
Також апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_3 не вперше притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на території України, а тому доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не повною мірою розумів обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння, є безпідставними. 
Інші доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Щодо інших доводів апелянта, то такі, на думку апеляційного суду, не впливають на факт вчинення правопорушення і не є тими істотними порушеннями законодавства, внаслідок яких судове рішення підлягає скасуванню. Також не встановлено факту допущення судом першої інстанції і інших істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

                                       п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Пащука Артема Ігоровича залишити без задоволення.
Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП  залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                         Альберт БЕЛЕНА