Справа № 646/10628/25	

Провадження № 3/646/16/2026
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року          м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі судді Демченко Ірини Миколаївни, за участю секретаря Разєнкової Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у режимі відеоконференції справу, що надійшла від Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України 
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст. 130 КУпАП

за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Стрижака С.В. 

У С Т А Н О В И В :

09 жовтня 2025 року о 16 год 38 хв ОСОБА_1 на 68км+400 м автодороги Чугуїв-Мілове, що знаходиться в районі села Грушівка Куп`янського району Харківської області, керував автомобілем ВАЗ 2103 реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчила сукупність ознак: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Стрижак С.В. заявив клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки не є безперервним; він не містить руху автомобіля, обставини спілкування поліцейського та ОСОБА_1 свідчать про те, що зафіксовані події є продовженням та фактично спровоковані працівником поліції; надання пояснень у протоколі відбулося під тиском працівника поліції, який надиктовував їх зміст; виявлені ознаки алкогольного сп`яніння не озвучені; протокол та відеозапис містить розбіжності у зазначення часу вчинення правопорушення; відеозапис не містить факту складення протоколу. Крім того, у разі визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, просив застосувати аналогію закону ст. 69 КК України та не призначати додаткове стягнення у виді позбавлення прав керування, оскільки ОСОБА_1 приймає активну участь у відсічі збройної агресії рф проти України, у зв`язку з чим наявність відповідного права є необхідним для реалізації завдань служби.
Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За положеннями п.2.5 цих же Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок, процедура та особливості проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.
Відповідно до ч. 2-6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Пунктом шостим вищезазначеного Порядку визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
З протоколу серії ААД № 913466 встановлено, що поліцейськими встановлена наявність сукупності вищевказаних ознак сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів.
Оглянувши у судовому засіданні долучений до протоколу ААД № 913466 від 09.10.2025 відеозапис з бодікамер поліцейського, судом встановлено, що поліцейським у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема – запах алкоголю з порожнини роту, було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і безпосередньо у медичному закладі. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, пояснивши, що він «Сьогодні алкоголь не вживав, вчора - да». 
Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.
У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Посилання захисника про те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських не є безперервним, судом не приймається, тому що існування переривання на відеозаписах з нагрудної камери патрульного поліцейського, що містяться наCD-диску не свідчить про недопустимість цього доказу, оскільки він отриманий у порядку передбаченому ст. 251 КУпАП.
При цьому суд виходить з того, що цей відеозапис відображає відомості про вчинення правопорушення, зокрема відмову від проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, його усні пояснення з приводу подій вчиненого адміністративного правопорушення.
Діючим законодавством та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, зареєстрованого в МЮ України за № 28/322999 від 11.01.2019 року не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським.
Крім того, події мали місце на блок-посту, розташованому поблизу зони активних бойових дій Куп`янської територіальної громади Харківської області, що у свою чергу виключає можливість застосування довготривалої та безперервної фіксації всіх подій з міркувань безпеки.
Не зважаючи на невизнання вини, факт правопорушення підтверджується у сукупності вищевказаними доказами, а також направленням на огляд до КНП Шевченківська ЦРЛ, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, від проходження якого ОСОБА_1 також відмовився.
Рішенням ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) наголошено, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, установлені ПДР, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин.
При вирішенні клопотання захисника про зупинення провадження по справі, суд виходить з того, що зупинення провадження у справі призведе до тривалого перебування ОСОБА_1 у стані невизначеності щодо своєї долі, що не відповідає завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Ключовим при вирішенні питання зупинення судового провадження є не сама по собі відповідність фактичної ситуації одній з обставин, закріпленій у ч. 1 ст. 335 КПК України, а й те, що її існування призводить до об`єктивної неможливості обвинуваченого брати участь у судовому провадженні.
Неможливість брати участь у судовому засіданні під час судового провадження має бути пов`язана з незалежними від волі особи, яка притягується до відповідальності, обставинами.
Саме такого підходу стосовно підстав зупинення судового провадження дотримується й Велика Палата Верховного Суду у своїй ухвалу від 20 травня 2021 року у справі № 11-398сап20, де колегія суддів зазначила, що: (1) зупинення провадження по справі є тимчасовою перервою в провадженні, викликаною наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд; (2) для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
З матеріалів клопотання вбачається, що штаб сержант ОСОБА_1 перебуває на службі у військові частині НОМЕР_3 , однак якість поданих до суду документів, унеможливлює прочитання їх змісту, на що звернуто увагу захисника судом у судовому засіданні 26.11.2025, однак зауваження залишені без належного реагування.
Приймаючи рішення про доцільність зупинення провадження, суд враховує те, що справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у разі, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Захист інтересів ОСОБА_1 здійснюється професійним адвокатом Стрижаком С.В., який є фахівцем в галузі права.
Також не підлягає задоволенню клопотання про залучення прокурора до участі у справі про адміністративне правопорушення, оскільки положеннями Кодексу України про адміністративне правопорушення не передбачено можливості залучення прокурора до розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Статтею 7 КУпАП регламентовано порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, участь прокурора під час розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачена лише у випадках, коли прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Участь представника органу, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення нормами КУпАП також не передбачена.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п.п. 21, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 (справа №208/712/19), згідно із законодавством України керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є адміністративним правопорушенням. Відтак процедура розгляду відповідних судових справ належить до сфери регулювання не Кримінального процесуального кодексу України, а КУпАП.
У ч. 1 ст. 250 КУпАП для прокурора та його заступника передбачено право брати участь у розгляді справи. Однак процесуального порядку забезпечення такої участі не передбачено ані цим Кодексом, ані Законом України «Про прокуратуру», ані підзаконними нормативно-правовими актами. Законодавець у главі 21 КУпАП «Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення» не включає прокурора до складу учасників цього провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та не передбачає такого виду стягнення, що був би пов`язаний з обмеженням особистої свободи громадян.
Не передбачено обов`язкової участі прокурора при розгляді справ за ч. 1 ст. 130 КУпАП і положеннями ст. 250 КУпАП, яка розкриває повноваження прокурора при здійсненні ним нагляду, а тому такі повноваження кореспондуються із положеннями ч. 5 ст. 7 КУпАП щодо здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
З огляду на викладене, законом не передбачено здійснення нагляду прокурором за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП.
Посилання захисника на практику ЄСПЛ, де 06.10.2022 року Європейський суд з прав людини із використанням своїх правових висновків, наданих ним раніше у справах, зокрема, справі «Михайлова проти України», прийняв рішення у справі «Бантиш та інші проти України» (заява №13063/18), яким встановив порушення Україною п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в частині не забезпечення неупередженості суду у зв`язку із відсутністю сторони обвинувачення (прокурора) в провадженні у справі про адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, є помилковим з огляду на те, що така практика не є релевантною, адже Європейський суд з прав людини у справі «Фігурка проти України» від 16.11.2023 оприлюднив нову позицію, у якій вказав, що відсутність прокурора під час апеляційного перегляду судом постанови про притягнення водія до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за умови дотримання критеріїв безсторонності суду, не порушує Конвенцію.
Також суд відмовляє у задоволенні клопотання про допит працівника поліції, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки пройшов вже значний проміжок часу з дня складання протоколу про адміністративне правопорушення, а всі обставини справи знайшли своє підтвердження та не потребують додаткових пояснень.
Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі доказів.
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.
Протокол про адміністративне правопорушення та відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.
Суд не приймає доводи захисника щодо надання пояснень ОСОБА_1 про факт вживання алкогольних напоїв під психологічним тиском, з огляду на те, що, як вбачається із відеозапису, ОСОБА_1 безпосередньо після зупинки транспортного засобу дає пояснення, що вживав «Ром колу». При цьому, суд звертає увагу, що протокол складено за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, дії службової особи, що складала протокол та фіксувала правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися, їх неправомірність чи незаконність не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Суддя, перевіривши матеріали справи, вважає доведеним провину ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі викладеного, суд, враховуючи характер скоєного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини, які як обтяжують, так і пом`якшують відповідальність правопорушника, та приймаючи до уваги безальтернативність розміру штрафу, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Щодо клопотання захисника про застосування положень ст. 69 КК України та не призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами до ОСОБА_1 , принципу індивідуалізації покарання та аналогії закону, а саме ст.69 КК України, слід зазначити, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та не містить альтернатив до застосування адміністративного стягнення, тобто за своїх характером ця норма є імперативною.
Отже, штраф і позбавлення права керування транспортними засобами є обов`язковим видом стягнення при порушенні ч.1 ст.130 КУпАП, санкція даної статті не передбачає накладення штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.
Вказана санкція у частині позбавлення права керування транспортним засобом є безальтернативною, а тому можливість накладення на водія стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами цією нормою не передбачена.
Доводи захисника про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суд визнає безпідставними та розцінює як спробу уникнути адміністративної відповідальності.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, в розмірі і порядку, передбаченому п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. 
Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 283 КУпАП, ст. 4 ч.2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", суддя 
П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665, 60 грн. 
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
Реквізити для сплати штрафу у сфері забезпечення дорожнього руху на користь держави: рахунок отримувача UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету 21081300, отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.).
Реквізити для сплати судового збору: рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 , код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП). 
Про сплату штрафу та судового збору в обов`язковому порядку повідомити суд, надавши оригінали квитанцій безпосередньо до суду, або надіславши їх на адресу суду будь-яким сервісом поштового зв`язку, або на електронну адресу суду inbox@cz.hr.court.gov.ua. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя              І.М.Демченко