КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 357/18665/24
провадження № 33/824/3795/2025

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025року м. Київ
Київський апеляційний суд
в складі судді Кирилюк Г. М.,
при секретарі Черняк Д. Ю. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2025 року в складі судді Гребіня О.О., у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

встановив:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. 
18.06.2025 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вважає, що рішення суду прийнято з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.
Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський не роз`яснив йому його права та обов`язки, не обґрунтував причину проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не вказав, які ознаки сп`яніння було виявлено, не підтвердив факт керування ним транспортним засобом. Відеофіксування події не було здійснено з моменту зупинки транспортного засобу до кінця розгляду справи поліцейським, а тому відеозапис є неналежним та недопустимим доказом. На відеозаписі не зафіксовано факту керування ним транспортним засобом. Працівниками поліції не було задокументовано та не доведено факту порушення водієм положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керування. Його не було відсторонено від керування транспортним засобом. 
Посилання в постанові на покази свідка ОСОБА_2 як на належний доказ є необґрунтованим, оскільки його покази не узгоджуються з матеріалами справи. Свідок фактично не підтвердив факт керування ним транспортним засобом. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Ничик А. В. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.
ОСОБА_1 суду пояснив, що 07 грудня 2024 року о 14 год. він зі своєю дівчиною приїхали з Закарпаття. Його друзі вже чекали біля будинку. Вони з друзями випили 1,5 л коньяку. Дівчина пішла по справам. Він запросив друзів до себе, де вони продовжили вживати алкоголь. Протягом години зателефонували працівники поліції, він вийшов на вулицю. Так стояв його сусід ОСОБА_2 з поліцією. ОСОБА_2 сказав, що він п`яний їхав за кермом. 
В судовому засіданні за було допитано в якості свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що з ОСОБА_1 планує одружитися. 07 грудня 2024 року вони під`їхали до під`їзду будинку, де вони мешкають, припаркували машину, їх зустріли хлопці. ОСОБА_4 з хлопцями залишився біля машини, вживав алкогольні напої. Вона була вдома і відпочивала. Через деякий час хлопці піднялися до них і продовжували випивати. Зателефонували працівники поліції, і сказали що ОСОБА_4 "дрифтував". Особисто вона дрифтування не бачила, двір маленький і "дрифту" там не могло бути. З сусідом у них був постійний конфлікт. 
В судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що повертався з дачі, їхав в гараж. В дворі назустріч йому їхав транспортний засіб, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Він його пропустив. Коли через 5-10 хвилин він підходив до під`їзди, бачив як на стоянці в дворі стояв цей автомобіль, поряд стояли ОСОБА_4 з хлопцями та їх сусіди - ОСОБА_6 з дружиною. Конфлікт стався через те, що ОСОБА_4 "дрифтував": машина стоїть на місці, буксує, колеса горять, дим, все синє там. Дружина сусіда викликала поліцію. За 1 хвилину, як приїхала поліція, ОСОБА_4 з хлопцями "як вітром здуло". Приблизно через 10 хв. за викликом поліції ОСОБА_4 з хлопцями вийшли з квартири. 
В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що коли заїжджав з дружиною у двір, де проживають, побачили дим синього кольору біля гаражів. Коли ближче під`їхали, звідти виїхав автомобіль Mercedes, зупинився, потім знову почав "дрифтувати" в дворі. Він підійшов до цього автомобіля, запитав як це розуміти. Там були ще хлопці, вони сказали що це "дрифтінг". Він сказав, що цього роботи не можна. Коли він підійшов до автомобіля, з нього вийшов хлопчина - ОСОБА_7 , який був неадекватний, п`яний. Коли почали спілкуватися, вирішили викликати поліцію. ОСОБА_4 з хлопцями не стали чекати поліцію і пішли. Коли приїхала поліція, вони вийшли. В його присутності працівники поліції запитали документи на автомобіль. ОСОБА_7 надав документи та просив назвати причину зупинки. Пояснив, що жодних конфліктних ситуацій у нього ОСОБА_4 не було, причин його оговорювати також немає. 
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що поверталась з чоловіком додому, чоловік був за кермом. Біля гаражів побачили клуб диму. Коли під`їхали ближче, побачила, що вилітає машина такими дивними маневрами і зупиняється на перехресті між гаражами та їх подвір`ям. Машина дивно гула. Чоловік підійшов і запитав, що відбувається. ОСОБА_7 вийшов з машини, там ще були хлопці, всі були п`яні та нецензурно лаялися. Я просила ОСОБА_4 просто зупинитися і поставити машину. ОСОБА_4 її не слухав, вона сказала що викличе поліцію і викликала. Заперечувала існування упередженого ставлення до ОСОБА_1 . 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.
Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 190871, ОСОБА_1 07 грудня 2024 року о 14:40 в м. Біла Церква, вул. Фастівська, 1, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz E350», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою приладу «Alcotest Drager 7510 ARLM-0401», результат позитивний - 2,37 ‰, тест № 1146. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України, з а що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Подія фіксувалася на бодікамери № 476083, 476280.
В даній справі до протоколу про адміністративне правопорушення додані докази у вигляді відеозапису із нагрудної бодікамери працівників патрульної поліції, які проводили оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний відеозапис є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, який свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та вимог ст.266 КУпАП. 
ОСОБА_1 працівником поліції було роз`яснено підставу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, останній також не заперечував обставину перебування в стані алкогольного сп`яніння на момент приїзду працівників поліції. 
ОСОБА_1 було роз`яснено його права, в тому числі передбачені ст. 68 Конституції України та ст. 268 КУпАП, своїм правом на захист вказана особа в повному обсязі скористалась в суді. 
До протоколу долучено письмові пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , які вони підтвердили в судовому засіданні. 
Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння спростовуються показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , наданими ними як під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи в суді, які є належними та достатніми для підтвердження вказаної обставини. 
Покази свідка ОСОБА_3 , яка не була свідком подій, під час яких автомобіль під керуванням ОСОБА_1 "дрифтував", оскільки на той час піднялась в квартиру відпочивати, не є належним доказом на спростування вказаної обставини, а також не є достатніми в тій частині, що біля гаражів та в дворі будинку було недостатньо місця для здійснення "дрифту". 
Відсутність належних доказів про те, що працівниками поліції було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не є обставиною, що звільняє водія від адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. 
Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції та могли слугувати підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, в апеляційній скарзі не наведено і при перегляді судового рішення не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк