Справа № 369/18459/23
Провадження № 2/369/2145/26
РІШЕННЯ
Іменем України

09.02.2026         м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Пінкевич Н.С.
секретаря Худинець Д.С.
за участі:
представника позивача Бабича М.М,
відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії, 

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року позивач Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернулось до суду з даним позовом. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 27.03.2023 року представниками «ДТЕК Київські регіональні електромережі» при перевірці об`єкта відповідача за адресою: АДРЕСА_1 - виявлено самовільне підключення електроустановок без наявності відповідних договорів про розподіл/передачу електричної енергії до електромережі ОСР з порушенням схеми обліку. За наслідками виявленого порушення було складено Акт про порушення №К049017 від 27.03.2023 р. у присутності відповідача.
17.05.2023 року комісією з розгляду Актів про порушення без присутності відповідача прийнято рішення, оформлено протоколом № 213,відповідно якого сума необлікованої електроенергії за період з 27.09.2022 по 27.03.2023 становить 331515,55 грн. з врахуванням ПДВ.
09.06.2023 та 15.09.2023 р на адресу відповідача направлено протокол комісії по розгляду актів, розрахунок до акту про порушення і рахунок до акту про порушення.
Рішення про проведення розрахунку обсягу та вартості облікованої електроенергії оформлені протоколом № 213 від 31.05.2023 року в судовому порядку не скасовано, вартість не облікованої електричної енергії у встановленому законом порядку не сплачена. 
Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» вартість не облікованої електричної енергії в розмірі 331 515,55 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 листопада 2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Заперечень щодо такого розгляду до суду не надходило.
Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 квітня 2024 року позов задоволено та стягнено з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» вартість не облікованої електричної енергії в розмірі 331 515,55 грн. (триста тридцять одна тисяча п`ятсот п`ятнадцять грн. 55 коп.) судовий збір в розмірі 4973,00 грн. (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят три грн.00 коп.).
За заявою ОСОБА_1 заочне рішення скасовано та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження – ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2024 року.

Заперечуючи відносно пред`явленого позову Відповідач направив до суду відзив, в якій вказував на те, що правовідносини з Позивачем виникли відповідно до договору про користування електричною енергією від 25.12.2007 року № 9979 додатками №1,2, відповідно до яких було визначено розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності між Києво Святошинським РП та ОСОБА_1 , ТП-1501 (розташоване   АДРЕСА_1 ) було у власності останнього. 24.06.2020 відповідно до договору про безоплатну передачу об`єкті розподільних мереж № 4600019744 та акту приймання-передачі ПрАТ «Київобленерго» прийняло у власність об`єкти електропостачання згідно переліку у т.ч. електрообладнання та силовий трансформатор КТП 10/0,4 кв №1501 (розташоване Київська область, Києво-Святошинський район, (с. Крюківщина, вул. Червоноармійська) які належали відповідачу.
Разом з тим відтоді й дотепер відповідні зміни у Договір користувача ОСОБА_1 про надання послуг з розподілу електричної енергії не внесено, будь яке розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності між ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні мережі» та ОСОБА_1 не визначено. Вважав позов необгрунтованим, тому у його задоволенні просив відмовити.

У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити.
У судовому засіданні відповідач проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Згідно із частинами 1, 8ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з правовідносин на ринку електричної енергії, а тому врегульовуються Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 (ПРРЕЕ).
Статтею 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено Договірне забезпечення функціонування ринку електричної енергії,
Відповідно до п. 62 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність);
В силу п.96 ч. 1 ст.1Цього ж Закону учасник ринку електричної енергії (далі - учасник ринку) - виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор малої системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець, оператор установки зберігання енергії та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії в порядку, передбаченому цим Законом;
Пунктом другим Преамбули Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Таким чином наявний в матеріалах справи Договір №9979 про користування електричною енергією підтверджує, що Відповідач в розумінні Закону та Правил є споживачем (побутовим споживачем) електричної енергії, яку споживає для забезпечення житлового будинку в АДРЕСА_1 . 
Відповідно до акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (а.с.13) Відповідачу належала трансформаторна підстанція 10/0,4 кВ №1501 потужністю 160 (кВА), та електричні мережі від опори №6 Л-ТП-582. 
Відповідно до Розрахунку втрат електроенергії в мережі споживача, що є Додатком№2 до Договору №9979 зазначено, що «…втрати в трансформаторі на споживача нараховувати в обсязі 100%, так як ТП-1501 є власністю ОСОБА_1 …». 
Від так між сторонами наявні договірні правовідносини, які вказують на те, що відповідач являється споживачем електричної енергію, яку споживає на законних підставах. 
24 червня 2020 року між сторонами було укладено договір про безоплатну передачу об`єктів розподільчих мереж трансформаторна підстанція 10/0,4 кВ №1501 потужністю 160 (кВА), та електричні мережі відповідно до акту приймання передачі були передані Позивачу.
Відповідно до Наказу ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» №154 від 16.02.2021 «Щодо прийняття в експлуатацію прийнятих безоплатно у власність Товариства енергетичних об`єктів» вказані вище електроустановки були прийняті в експлуатацію Позивача.
Крім того п.7 вказаного Наказу вказано, протягом місяця з дати реєстрації Наказу начальнику відділу по роботі з договорами ОСОБА_2 забезпечити внесення відповідних змін у договір користувача про надання послуг з розподілу електричної енергії.
У той же час Позивачем не надано доказів які б підтверджували внесення відповідних змін у договір користувача про надання послуг з розподілу електричної енергії. 
27.03.2023 працівниками ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні елекромережі» було складено акт про порушення №К049017 відповідно до якого виявлено порушення відповідачем пунктів 1.2.1., 2.1.З., 2.3.1., 2.3.2., 2.3.3., 5.5.5. ПРРЕЕ, що відповідає порушенню п.8.4.2. ПРРЕЕ - самовільне підключення електроустановок без наявності відповідних договорів про розподіл/передачу електричної енергії до електромережі ОСР з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем алюміній 4х10 мм. Порушення продемонстровано споживачу.
Акт про порушення №К049017 від 27.03.2023 неодноразово розглядався на комісіях по розгляду акту про порушення, в результаті чого рішенням комісії по розгляду акту про порушення правил роздрібного ринку електричної енергії від 31.05.2023, що оформлено протоколом №213, встановлено, що акт про порушення підлягає нарахування згідно ПРРЕЕ п.8.4.13 ф.8 за 181 день (шість календарних місяців) з урахуванням перерізу проводу (алюміній10мм2), що використано в схемі самовільного підключення до електричної мережі. Об`єм електричної енергії необлікованої внаслідок порушення цих правил становить 51607 кВт/год. 
Згідно з наданим Позивачем до суду розрахунком вартість електричної енергії необлікованої внаслідок порушення Правил становить 331 515,55 грн.
Про те суд не погоджується з такими доводами Позивача виходячи з наступного: 
Відповідно до п. 1.1.2 ПРРЕЕ, встановлено, що самовільне підключення з порушенням схеми обліку є- несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі за схемою, не передбаченою проєктними рішеннями та/або договором з оператором системи, та/або без укладення договору з оператором системи;
У той же час Позивачем і Відповідачем підтверджується обставина наявності між сторонами Договору про користування електричною енергією укладеного ще 25 грудня 2007 року. Від так доводи Позивача про порушення Відповідачем вимог ПРРЕЕ та самовільне підключення до електричної мережі судом оцінюється критично.
Відповідальність споживача електроенергії наступає виключно за умови порушення ним договору або законодавства України, факт же здійснення самовільного підключення електроустановок Відповідачем , що виник внаслідок умисних дій Відповідача у мережах, що є власністю Позивача є недоведеною, та непідтвердженою належними та допустимими доказами.

Крім того Відповідач не може нести відповідальності за невиконання дій (бездіяльність) посадових осіб Позивача, що мали місце унаслідок невиконання, або несвоєчасного виконання ними вимог(приписів) Наказу ПРАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» №154 від 16.02.2021 щодо прийняття в експлуатацію прийнятих безоплатно у власність Товариства енергетичних об`єктів. 
Інформація про правомірність підключення електроустановок Відповідача підтверджується не тільки договором про користування електричною енергією №9979 від 25.12.2007, актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, розрахунками втрат, а й актами про встановлення приладу обліку від 2009 року, а також фото матеріалами(надані до матеріалів справи). Та підтверджується самим Позивачем у зазначених вище документах.
За таких обставин матеріали справи не містять жодного доказу, який би вказував на те, що саме Відповідачем було порушено вимоги Закону України «Про ринок електричної енергії» та ПРРЕЕ.
Відповідно до вимог ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Крім іншого Відповідач вважав рішення ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», що оформлене протоколом №213 від 31.05.2023 рішення комісії, прийняте за результатом розгляду акта про порушення правил користування електричною енергією №К049017 від 27.03.2023, прийнято з порушенням норм чинного законодавства.
Пунктом 8.2.6 ПРРЕЕ встановлено на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.
Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи.
Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.
Оператор системи повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність споживача; перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення.
Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.
У разі відмови споживача або представника споживача від отримання акта про порушення, у якому визначено місце, час та дату проведення засідання комісії, або окремого повідомлення про місце, час і дату засідання комісії оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, визначену в даних щодо споживача, наявних в оператора системи, у строк до 60 календарних днів від дати складення акта (крім випадків проведення експертизи або отримання висновку заводу виробника пломби та/або індикатора, та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії; повторного розгляду акта на засіданні комісії з розгляду актів про порушення). У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення, але не пізніше 90 календарних днів від дати направлення такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше указаного терміну.
Вказаними нормами фактично передбачено право особи щодо якої розглядається акт про порушення бути присутньою при його розгляді, тобто в достатній мірі бути проінформованою про: хід розгляду такого акту; обставини, що були враховані при його розгляді та вплинули на результати розгляду; безпосередньо результати розгляду; свої права та обов`язки щодо виконання результатів розгляду; можливість впливати своїми доводами на результати розгляду чи оспорити такі, тощо.
Необхідність дотримання такого права особи, щодо якої складено акт є необхідним (п.8.2.6 ПРРЕЕ).
Тобто присутність споживача при розгляді акту є фактично єдиним позасудовим способом захисту його прав у даних правовідносинах.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач наголошує на тому, що не був повідомлений про час та дату засідання комісії по розгляду акту про порушення від 31.05.2023, що оформлено протоколом №213.
Як вбачається зі змісту протоколу засідання комісії №312 повідомлення про те що 31.05.2023 о 10-30 відбудеться комісія по Акту про порушення №К049017 від 27.03.2023 Позивачу не вручалося. В протоколі зазначено, що «… ОСОБА_1 - відсутній, запрошено листом …», проте спосіб та строки направлення даного запрошення не відповідали строкам вказаним у п.8.2.6 ПРРЕЕ. Оскільки жодних доказів які б підтверджували направлення запрошення на засідання комісії Відповідачу у спосіб визначений п. 8.2.6 ПРРЕЕ до матеріалів справи не надано. Копії вихідної кореспонденції Відповідача (листа вих. № 04/530/5592 від 17.05.2023,) не підтверджують направлення запрошення Відповідачу, а навпаки вказують на його направлення за адресою, що не належить Відповідачу, а саме в АДРЕСА_1 (рядок 33 списку згрупованих відправлень а.с. 36).
Нормативно правове обґрунтування даної обставини щодо обставин належності та своєчасності повідомлення Відповідача узгоджуються із правовою позицією, що наведена у Постанові Верховного Суду від 19.07.2018р. по справі 923/832/17.
Фактична відсутність Відповідача на даному засіданні дозволила Позивачу в односторонньому порядку провести нарахування обсягу та вартості електричної енергії.
На момент виникнення спірних правовідносин, вони врегульовувалися Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), які затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року.
В силу ч.1. ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.
Відповідно до ст. 77 Закону України від 13.04.2017 року № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, в тому числі споживачі, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема: 1) порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності; 2) недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; 3) порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж електроенергетичних підприємств та споживачів, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах; 4) крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку; 5) розкомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна таких об`єктів; 6) пошкодження приладів обліку, використання приладів обліку електричної енергії, неповірених або неатестованих в установленому порядку; 7) неподання або несвоєчасне подання звітності, передбаченої цим Законом, а також надання недостовірної інформації у такій звітності; 8) необґрунтована відмова в доступі до системи передачі або системи розподілу або у приєднанні до системи передачі або системи розподілу, відмова в приєднанні електроустановок замовника до системи передачі або системи розподілу з підстав, не передбачених Законом України "Про ринок електричної енергії", залишення оператором системи передачі або оператором системи розподілу заяви про приєднання електроустановки замовника до системи передачі або системи розподілу з будь-яких підстав без розгляду, повернення такої заяви, залишення її без руху, відмова у її прийнятті; 8-1) неоприлюднення інформації або оприлюднення недостовірної інформації про величину коефіцієнтів завантаження трансформаторних підстанцій основної мережі оператора систем розподілу напругою 35-110(154) кВ (для кожної територіальної одиниці оператора систем розподілу) інформації про лінії електропередавання та трансформаторні підстанції напругою 150(110)-35(20)-10(6)/0,4 кВ (із зазначенням інформації про завантаження геоінформаційної системи; 9) створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду (контролю); 10) порушення правил охорони об`єктів електроенергетики; 11) дії, що перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об`єктів електроенергетики виконувати свої службові обов`язки; 12) припинення постачання електричної енергії споживачам, що не допускають порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та/або електропостачальником; 13) неукладення договорів відповідно до вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; 14) пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо; 15) відмова у доступі уповноважених працівників постачальників послуг комерційного обліку до приміщень, де розташовані лічильники електричної енергії, якщо обов`язок надання такого доступу встановлений законодавством; 16) невиконання постанов, розпоряджень, наказів, рішень та приписів суб`єктів владних повноважень на ринку електричної енергії, а також створення перешкод для виконання службових обов`язків посадовими особами таких суб`єктів; 17) неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації оператору системи передачі, оператору системи розподілу та суб`єктам владних повноважень на ринку електричної енергії, якщо обов`язковість подання такої інформації встановлена законом, а також неподання копій документів, пояснень та іншої інформації на законну вимогу Регулятора; 18) несанкціоноване втручання в роботу об`єктів електроенергетики.
У разі скоєння правопорушення на ринку електричної енергії до відповідних учасників ринку можуть застосовуватися санкції у виді: 1) попередження про необхідність усунення порушень; 2) штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.
Регулятор у разі скоєння правопорушення на ринку електричної енергії приймає у межах своїх повноважень рішення про накладення штрафів на учасників ринку (крім споживачів) у таких розмірах: 1) до 10 відсотків річного доходу (виручки) вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання, що визначається як сумарна вартість доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) всіх електроенергетичних підприємств, що входять до складу такого вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання, - на вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання за порушення вимог щодо відокремлення і незалежності оператора системи передачі, передбачених цим Законом; 2) до 10 відсотків річного доходу (виручки) оператора системи передачі - на оператора системи передачі за порушення вимог щодо відокремлення і незалежності оператора системи передачі, передбачених цим Законом; 3) до 10 відсотків річного доходу (виручки) оператора системи розподілу - на оператора системи розподілу за порушення вимог щодо відокремлення і незалежності оператора системи розподілу, передбачених цим Законом; 3-1) до 10 відсотків від річного доходу (виручки) власника системи передачі - на власника системи передачі за порушення вимог про відокремлення і незалежність оператора системи передачі, передбачених цим Законом; 4) від 5 тисяч до 100 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність на ринку електричної енергії, що підлягає ліцензуванню: а) за провадження господарської діяльності на ринку електричної енергії за відсутності остаточного рішення про сертифікацію, прийнятого щодо відповідного суб`єкта; б) за порушення ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності на ринку електричної енергії, що підлягає ліцензуванню; в) за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; г) за відмову в доступі до системи передачі або системи розподілу в непередбачених законом випадках, відмову у приєднанні електроустановок замовника до системи передачі або системи розподілу з підстав, не передбачених Законом України "Про ринок електричної енергії", залишення оператором системи передачі або оператором системи розподілу заяви про приєднання електроустановки замовника до системи передачі або системи розподілу з будь-яких підстав без розгляду, повернення такої заяви, залишення її без руху, відмову у її прийнятті; ґ) за неоприлюднення інформації або оприлюднення недостовірної інформації про величину коефіцієнтів завантаження трансформаторних підстанцій основної мережі оператора систем розподілу напругою 35-110(154) кВ (для кожної територіальної одиниці оператора систем розподілу) інформації про лінії електропередачі та трансформаторні підстанції напругою 150(110)-35(20)-10(6)/0,4 кВ (із зазначенням інформації про завантаження підстанцій та резерву потужності) з прив`язкою до географічних даних геоінформаційної системи; 5) від 1 тисячі до 10 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність на ринку електричної енергії, що підлягає ліцензуванню: а) за невиконання або несвоєчасне виконання рішень Регулятора, прийнятих у межах його повноважень; б) за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації Регулятору, оператору системи передачі, оператору системи розподілу, якщо обов`язковість подання такої інформації встановлена законодавством, а також за неподання копій документів, пояснень та іншої інформації на законну вимогу Регулятора; 6) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, у разі виявлення правопорушень на ринку електричної енергії приймає у межах своїх повноважень рішення про накладення штрафів на учасників ринку (крім споживачів) у таких розмірах: а) за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання приписів - до 5 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; б) за неподання інформації або подання завідомо недостовірної інформації, передбаченої нормативно-правовими актами, що регулюють засади функціонування об`єднаної енергетичної системи України і постачання електричної енергії, - до 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При визначенні санкцій за порушення, передбачені цією статтею, Регулятор та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, враховують серйозність і тривалість правопорушення, наслідки правопорушення для інтересів ринку електричної енергії та учасників ринку, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Поведінка правопорушника, спрямована на зменшення негативних наслідків правопорушення, негайне припинення правопорушення після його виявлення, сприяння виявленню правопорушення Регулятором та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, під час перевірки вважаються пом`якшуючими обставинами.
Поведінка правопорушника, спрямована на приховування правопорушення та його негативних наслідків, на продовження вчинення правопорушення, а також повторне вчинення правопорушення на ринку електричної енергії вважаються обтяжуючими обставинами.
Рішення Регулятора про застосування санкцій за правопорушення, передбачені цією статтею, може бути прийнято протягом 30-денного строку з дня складення акта перевірки.
Застосування санкцій, передбачених цією статтею, не допускається, якщо правопорушення було виявлено через п`ять або більше років після його скоєння (у разі триваючого порушення - його припинення) або виявлення його наслідків.
Як вбачається з позовної заяви Позивач звернувся до суду, з позовними вимогами, «…про стягнення на користь приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі з ОСОБА_1 331515,55 грн за необліковану електричну енергію, та суми судових витрат…»
Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 923/700/17, зазначено, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими. Таким чином матеріали справи, у сукупності із наданими доказами, що підтверджують обставини, що шкода позивачу, не була, та не могла бути завдана відповідачем.
Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись статтями 2, 5, 12, 19, 76, 77, 81, 89, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, суд, 
У Х В А Л И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії - залишити без задоволення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення виготовлено 09 лютого 2026 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ