Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_______________________________________________________________________________________________  Справа № 299/4448/25
Номер провадження 2/299/1560/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
15.01.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Надопта А.А., при секретарі Стрижак О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, 

В С Т А Н О В И В :
У вересні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що 18.05.2018 між АТ «Кредобанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № CL-111942, згідно з яким останній отримав кредит у сумі 25000,00 грн. Відповідно до п.2.3 договору встановлено строк (термін) кредитування до 15.05.2020 року. Пунктом 4.1. договору передбачено, що відповідач сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 69,99 %річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом « факт/360» ( фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360), за ставкою, визначеною п.4.1 кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору ( п.4.2 договору). Пунктом 4.5 договору визначено реальну річну процентну ставку 97,37% річних. Пунктом 6.1 договору відповідач зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Відповідач був ознайомлений та прийняв усі умови договору зобов`язувався їх виконувати. 25 червня 2021 року між акціонерним товариством « Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Приватні Інвестиції» було укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами № 250621/1 у відповідності до умов якого , права вимоги за кредитним договором № CL-111942 від 18.05.2018 року, перейшли до нового кредитора, а саме ТОВ « Фінансова компанія «Приватні Інвестиції». Згідно з додатком № 1 до договору факторингу сума заборгованості за кредитним договором 36990,48 грн. Позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання та кредит в строки не повернув. ТОВ « ФК « Приватні Інвестиції» направило повідомлення вимогу про погашення заборгованості в добровільному порядку, яка відповідачем повністю проігнорована. Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 36990,48 грн, що складається: сума заборгованості за кредитом 19979,39 грн; сума заборгованості за відсотками 17011,09 грн.
Виходячи з цього, позивач просив позов задовольнити.
У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Позивач просив розглядати справу у відсутності його представника та позов підтримав.
Відповідач причини неявки суду не повідомив, судові повістки повернулись на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18.
Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмових відзивів на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору.
Відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 8ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Встановлено, що 18.05.2018 між АТ «Кредобанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № CL-111942, згідно з яким останній отримав кредит у сумі 25000,00 грн.
Відповідно до п.2.3 договору встановлено строк (термін) кредитування до 18.05.2020 року.
Пунктом 4.1. договору передбачено, що відповідач сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 69,99 %річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом « факт/360» ( фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360), за ставкою, визначеною п.4.1 кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору ( п.4.2 договору).
Пунктом 4.5 договору визначено реальну річну процентну ставку 97,37% річних.
Пунктом 6.1 договору відповідач зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Відповідач був ознайомлений та прийняв усі умови договору зобов`язувався їх виконувати.
25 червня 2021 року між акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» було укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами № 250621/1 у відповідності до умов якого, права вимоги за кредитним договором № CL-111942 від 18.05.2018 року, перейшли до нового кредитора, а саме ТОВ « Фінансова компанія « Приватні Інвестиції».
Згідно з додатком № 1 до договору факторингу сума заборгованості за кредитним договором 36990,48 грн. Позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання та кредит в строки не повернув.
ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» направило повідомлення вимогу про погашення заборгованості в добровільному порядку, яка відповідачем повністю проігнорована.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав вимогу позивача та кошти на виконання умов кредитного договору не сплатив, а тому має заборгованість у розмірі 36990,48 грн.
Вказана заборгованість відповідачем не спростована.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628,629 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до ч.ч.1, 3ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Як вбачається з матеріалів справи кредитний договір № CL-111942 від 18.05.2018 року укладено у письмовій формі та на вказаному договорі міститься підпис уповноваженої особи АТ « Кредобанк» та ОСОБА_1 .
Доказів того, що підпис на вказаному договорі не належить відповідачу, матеріали справи не містять та відповідачем не доведено.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає доведеним, що вказаний кредитний договір був підписаний позичальником ОСОБА_1 .
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором № CL-111942 від 18.05.2018 року позивачем до суду надано копію кредитного договору, додаток №1 до Договору (графік платежів), інформаційну картку позичальника, анкета-заява; паспорт споживчого кредиту, меморіальний ордер, виписку по особовому рахунку, договір факторингу, акти прийому-передачі Реєстру боржників, витяг з реєстру боржників.
Суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в машинних носіях .
Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Вказані документи підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладеного договору та наявність у відповідача відповідної заборгованості, що становить суму несанкціонованого овердрафту по тілу кредиту та яка не спростована відповідачем.
Згідно з і ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Відповідачем не оспорювалося право вимоги у позивача, як фактора за вказаним вище договором про надання відповідачу кредиту.
Згідно із ч. 1 та ч. 5ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 76ЦПК України).
Згідно вимог ст. ст.76,77,79,80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи те, що відповідач не виконав умов договору CL-111942 від 18.05.2018 року суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 36990,48 грн.
Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого та приймаючи до уваги, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 3,6,15,16,525-526,626- 629, ч. 1 ст.634,1050,1054,1077,1078,1082 ЦК України, ст. ст.4,5,12,13,76 - 82,141,259,263 - 265,268,273,280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (ЄДРПОУ 37356981, інд.номер НОМЕР_2 , НОМЕР_3 у АТ Кредобанк МФО 325365 або НОМЕР_4 у АТ КБ Приватбанк, МФО 305299) заборгованість за Кредитним договором №CL-111942 від 18.05.2018 року в загальному розмірі 36 990,48 гривень, яка складається з: 19979,39 грн. заборгованість за кредитом; 17011,09 грн. заборгованість за відсотками та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду. 
Головуючий	  Надопта А. А.