ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

13.01.2026	м. Суми	Справа № 920/1557/25	

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,
Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу № 920/1557/25 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ ЕКСПРЕС» (04073, м. Київ, пр-т. Степана Бандери, буд. 9 , код ЄДРПОУ 35712122),
до відповідача Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІКОМПРЕСОРМАШ» (40020, м. Суми, пр-т. Перемоги, буд. 6, код ЄДРПОУ 00220434),
про стягнення 51042 грн 27 коп.,

1. Стислий виклад позицій сторін по справі.
1.1. 11.11.2025 позивач звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість на загальну суму 51042 грн 27 коп., в тому числі: 33817 грн 50 коп. борг, 7759 грн 22 коп. пеня, 2519 грн 76 коп. 3 % річних, 7044 грн 79 коп. інфляційні втрати.
1.2. Разом з цим, суд установив, що загальна сума, заявлена до стягнення при додаванні боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат становить 51141 грн 27 коп.
1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач не оплатив надані послуги з перевезення; при цьому, послуги прийняті замовником без претензій та зауважень, що стало підставою звернення до суду з позовом про стягнення боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат.
1.4. Відповідач у відзиві на позовну заяву підтверджує укладення з позивачем договору про перевезення та надання інших послуг, однак не погоджується з вимогою позивача про виникнення обов`язку відповідача з оплати наданої послуги та стягнення штрафних санкцій, до моменту отримання від позивача на юридичну адресу рахунку на оплату та акту наданих послуг цій господарській операції, тому просить суд відмовити в задоволенні позову.

2. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.
2.1. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2025 справу № 920/1557/25 призначено до розгляду судді Жерьобкіній Є.А.
2.2. Разом з позовною заявою, позивач подав клопотання (вх. № 5918 від 11.11.2025) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
2.3. Ухвалою від 14.11.2025 Господарський суд Сумської області відкрив провадження у справі № 920/1557/25, визначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, відповідно до ст. 165 ГПК України; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив, відповідно до ст. 166 ГПК України; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, відповідно до ст. 167 ГПК України.
2.4. За приписами ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
2.5. Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
2.6. 02.12.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (вх. № 5766 від 02.12.2025), в якому підтверджує укладення з позивачем договору про перевезення та надання інших послуг, однак не погоджується з вимогою позивача про виникнення обов`язку відповідача з оплати наданої послуги та стягнення штрафних санкцій, до моменту отримання від позивача на юридичну адресу рахунку на оплату та акту наданих послуг цій господарській операції, як це передбачене п. 4.1 договору. Тому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.
2.7. Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
3.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ТММ ЕКСПРЕС» є міжнародною логістичною компанією, яка надає повний комплекс кур`єрських послуг з доставки ділової кореспонденції та вантажів у всі країни світу. Основний вид діяльності підприємства: клас 53.20 – інша поштова та кур`єрська діяльність.
3.2. 12.10.2015 між позивачем – Товариством з обмеженою відповідальністю «ТММ ЕКСПРЕС» (виконавець) та відповідачем – Приватним акціонерним товариством «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІКОМПРЕСОРМАШ» (замовник, клієнт) укладений договір № ТСУ021/15 перевезення та надання інших послуг, відповідно до умов якого позивач зобов`язується надати послуги з доставки відправлень клієнта до пункту призначення за адресою, що вказана в транспортній накладній та у відповідності з Генеральними умовами перевезень та надання інших послуг, а позивач зобов`язується сплачувати за перевезення відправлень плату у відповідності із встановленими тарифами та передбаченими цим договором надбавками (п. 1.1 договору). 
3.3. Відповідно до п. 2.1 договору, відправлення – це відправлення документального характеру або вантаж, що передано/прийнято до перевезення за транспортною накладною.
3.4. Відповідно до п. 3.1.1, 3.3.8 договору, позивач зобов`язується належним чином організовувати та виконувати експрес-перевезення, або надавати послуги спеціального сервісу, або надавати послуги зі зберігання імпортних відправлень у відповідності до чинного законодавства України, Генеральних умов перевезень та надання інших послуг та положень цього договору, а відповідач зобов`язується оплачувати послуги позивача на умовах, передбачених договором.
3.5. Відповідно до п. 4.1 договору, відповідач зобов`язався здійснювати оплату послуг впродовж 7 (семи) банківських днів з дати виставлення рахунків і актів про надання послуг та повернути підписаний примірник акту про надання послуг позивачу впродовж 14 (чотирнадцяти) банківських днів з моменту його отримання. У разі не повернення у вказаний строк підписаного акту та ненадання мотивованої відмови від підписання, послуги вважаються прийнятими відповідачем у повному обсязі та без зауважень.
3.6. Відповідно до п. 4.5 договору, у випадку нездійснення клієнтом оплати у строки, зазначені п. 4.1, клієнт сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.
3.7. До вимог виконавця щодо оплати послуг клієнтом застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у 3 (три) роки (п. 4.6 договору).
3.8. Відповідно до п. 6.1 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, Генеральними умовами перевезень та чинним законодавством України.
3.9. Відповідно до п. 9.1 договору, позивач має статус експрес-перевізника.
3.10. Відповідно до п. 10.1 договору, договір набуває чинності з моменту підписання представниками сторін і скріплення печатками, діє до 31.12.2015, а в частині виконання зобов`язань – до повного й належного їх виконання. Дія договору продовжується на кожен наступний календарний рік, якщо жодна зі сторін письмово не повідомить іншу сторону про намір розірвати договір за місяць до кінцевої дати дії договору. 
3.11. Відповідно до п. 19.1 розділу 19 Генеральних умов перевезень та надання інших послуг, що є невід`ємною частиною договору, відмова від сплати рахунку не допускається, якщо відповідач не оскаржив його позивачу у письмовій формі впродовж 7 (семи) днів з дати виставлення рахунку.
3.12. Генеральними умовами перевезення та надання інших послуг (Додаток № 1 до договору) передбачено, що у тих країнах, де згідно законодавства дозволено, ми (позивач) використовуємо Наш стандартний метод виставлення рахунку – електронний. 
3.13. Позивач надав відповідачу послуги з транспортування вантажу за межами митного кордону України, маршрут: Україна – Казахстан (м. Алма Ата), отримувач вантажу: company AIDARET LLP, вага вантажу 41,00 (сорок один) кг.; ТН № 1159936069, МАWB № 080-37001414 (а. с. 35-36).
3.14. Згідно відстеження відправлення, в м. Альма Ата вантаж доставлено отримувачу 28.04.2023 року (а. с. 37).
3.15. Відповідно до рахунку № РАС-01012 від 14.04.2023, сума наданих послуг становить 33817 грн 50 коп. (з ПДВ), в тому числі: транспортування вантажу за межами митного кордону України, маршрут: Україна – Казахстан, ТН № 1159936069, МАWB № 080-3700 1414, вага 41 кг на суму 33718 грн 50 коп. (без ПДВ); транспортні послуги в межах України, ТН № 1159936069 на суму 82 грн 50 коп. (без ПДВ) (а. с. 38). Рахунок було надіслано позивачем на електронну пошту відповідача 14.04.2023 (а. с. 39).
3.16. 29.04.2025 позивач направив на адресу відповідача вимогу № 91 від 28.04.2025 про оплату наданих послуг перевезення у розмірі 33817 грн 50 коп. та акт звірки взаємних розрахунків від 31.03.2025, що підтверджується описом вкладення, поштовою накладною № 0832200016098 від 29.04.2025 та фіскальним чеком від 29.04.2025 (а. с. 40-43).
3.17. Згідно витягу перевірки статусу відстеження за № 0832200016098, відправлення вручене за довіреністю 06.05.2025 (а. с. 44).
3.18. 12.05.2025 відповідач звернувся до позивача з листом № 12-05/25, в якому підтверджує факт існування заборгованості в сумі 33817 грн 50 коп. за договором № ТСУ021/15, разом з цим, просить здійснити розстрочення заборгованості та погодити наступний графік платежів: 1 платіж – 10000 грн – до 30.05.2025, 2 платіж – 10000 грн – до 30.06.2025, остаточний розрахунок в сумі 13817 грн 50 коп. – до 31.07.2025 (а. с. 45).
3.19. Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу в сумі 33817 грн 50 коп., 7759 грн 22 коп. пені, 2519 грн 76 коп. 3 % річних, 7044 грн 79 коп. інфляційних втрат.

4. Оцінка доказів з посиланням на норми права, якими керувався суд. Висновки суду.
4.1. Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
4.2. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.
4.3. Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
4.4. Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони, відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
4.5. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять пункти (умови), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
4.6. Отже, усі умови договору навіть ті, що не є обов`язковими для того чи іншого виду договору, проте погоджені сторонами та містяться у договорі, є обов`язковими для виконання сторонами за договором.
4.7. Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
4.8. Спір у цій справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договорами перевезення та надання інших послуг № ТСУ021/15.
4.9. Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
4.10. Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
4.11. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
4.12. Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.
4.13. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
4.14. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Щодо суми основного боргу.
4.15. Суд установив, що позивач надав відповідачу послуги на суму 33817 грн 50 коп. (з ПДВ), в тому числі: транспортування вантажу за межами митного кордону України, маршрут: Україна – Казахстан, ТН № 1159936069, МАWB № 080-3700 1414, вага 41 кг на суму 33718 грн 50 коп. (без ПДВ); транспортні послуги в межах України, ТН № 1159936069 на суму 82 грн 50 коп. (без ПДВ).
4.16. У пункті 4.1 договору сторони визначили, що відповідач зобов`язується здійснити оплату послуг впродовж 7 банківських днів з дати виставлення рахунків і актів про надання послуг.
4.17. Пунктом 19.1 Генеральних умов перевезення та надання інших послуг передбачено, що стандартний метод виставлення рахунку – електронний.
4.18. Суд установив, що виставлений рахунок на суму 33817 грн 50 коп. направлений на електронні адреси відповідача 14.04.2023.
4.19. З 01.04.2023 НБУ здійснив перехід на нове покоління СЕП, та система функціонує на базі міжнародного стандарту ІSО 20022 в режимі роботи 24/7/365 з датою поточного календарного дня.
4.20. Сторони визначили, що до вимог виконавця щодо сплати послуг клієнтом застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у 3 роки.
4.21. Відповідач не спростував доводів позивача належними та допустимим доказами, доказів сплати боргу до суду не подав, факт наявності боргу підтверджений наявними у справі доказами.
4.22. Крім того, листом № 12-05/25 від 12.05.2025 відповідач підтвердив факт існування заборгованості перед позивачем в сумі 33817 грн 50 коп. за договором № ТСУ021/15, та зобов`язувався здійснити остаточний розрахунок до 31.07.2025.
4.23. Враховуючи встановлений судом факт несплати відповідачем отриманих послуг у строки, встановлені договором, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 33817 грн 50 коп. боргу.
Щодо стягнення пені.
4.24. Вважається, що боржник прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, установлений договором чи законом (п. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема у вигляді сплати неустойки.
4.25. Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.
4.26. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
4.27. Відповідно до п. 4.5 договору, у випадку нездійснення клієнтом оплати у строки, зазначені п. 4.1, клієнт сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.
4.28. Згідно наданого позивачем розрахунку, відповідачу нарахована пеня в розмірі 7759 грн 22 коп. за період з 21.04.2023 до 21.10.2023. При цьому, сума боргу для нарахування пені позивачем визначена в розмірі 33178 грн 50 коп. (а. с. 21).
4.29. Перевіривши розрахунок позивача, суд установив, що позивачем неправильно визначено дату початку нарахування штрафних санкцій, 21.04.2023, тоді, як потрібно 22.04.2023.
4.30. Відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, суд при ухваленні рішення не може виходити в рішенні за межі позовних вимог.
4.31. Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем, перевіривши розрахунки позивача щодо нарахування пені, не виходячи за межі позовних вимог, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню в сумі 7713 грн 77 коп. В іншій частині стягнення пені суд відмовляє за необґрунтованістю.
Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
4.32. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
4.33. Згідно наданого позивачем розрахунку, відповідачу нараховані 2519 грн 76 коп. 3 % річних за період з 01.05.2023 до 30.09.2025 та 7044 грн 79 коп. інфляційних втрат за період з 21.04.2023 до 31.10.2025. При цьому, сума боргу для нарахування 3% річних та інфляційних втрат позивачем визначена в розмірі 33178 грн 50 коп. (а. с. 18-20).
4.34. Перевіривши розрахунок позивача, суд установив, що позивачем неправильно визначено дату початку нарахування 3% річних 21.04.2023, тоді, як потрібно 22.04.2023.
4.35. Відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, суд при ухваленні рішення не може виходити в рішенні за межі позовних вимог.
4.36. Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем, перевіривши розрахунки позивача щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, не виходячи за межі позовних вимог щодо нарахування суми інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають стягненню в розмірі 2517 грн 02 коп. 3 % річних, 7044 грн 79 коп. інфляційних втрат. В іншій частині стягнення суми 3% річних суд відмовляє за безпідставністю та необґрунтованістю.

5. Розподіл судових витрат між сторонам.
5.1. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 3028 грн 00 коп. покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 130, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІКОМПРЕСОРМАШ» (40020, м. Суми, пр-т. Перемоги, буд. 6, код ЄДРПОУ 00220434) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ ЕКСПРЕС» (04073, м. Київ, пр-т. Степана Бандери, буд. 9 , код ЄДРПОУ 35712122) 33817 грн 50 коп. боргу, 7713 грн 77 коп. пені, 2517 грн 02 коп. 3% річних, 7044 грн 79 коп. інфляційних втрат, 3028 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову – відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане суддею 19.01.2026.

Суддя	Є.А. Жерьобкіна