Справа №345/6767/25 
Провадження № 2-а/345/7/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.01.2026 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі судді Сирко Й.Й., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
В С Т А Н О В И В :
26.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову від 23 травня 2025 року № 1/1/6018 про накладення стягнення у справі про адміністративне правопорушення, винесену тимчасовим виконувачем обов`язків керівника суб`єкта владних повноважень, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн за ч.3 статті 210 КУпАП.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в оскарженій постанові вказано про нібито порушення ним правил військового обліку, що визначені ч.10 статті 1 Закону України "Про загальний військовий обов`язок та військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, п.22 "Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особивий період", який затвержено постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, що виразилося в неуточненні ним як військовозобов`язаним всупереч вимогам Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ своїх облікових та інших персональних даних одним із способів, що передбачені законом. Стверджує, що відповідач не встановив, коли саме військовозобов`язаний мав з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оновлення облікових даних; у постанові не зазначено жодних відомостей про наявність складеного відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення. Попри те, що відповідний протокол складався, у ньому немає жодних відомостей, які саме дані позивач не оновив, хоча відповідач мав можливість отримати усі необхідні відомості з інших державних реєстрівів (в тому числі публічних), банків чи баз даних, розпорядниками яких виступають державні органи влади. На думку позивача, поняття "оновлення" та "уточнення" даних є різними, що буцімто не враховано відповідачем. Зазначає, що відповідачем оформлено відстроку від призову за мобілізацією ОСОБА_1 15.08.2025, проте не прояснює, яким чином це може стосуватися оскарженої постанови, яка датована 23.05.2025. Пропущений з поважних причин строк на оскарження постанови просить поновити, адже довідався про її існування лише 11.11.2025 під час примусового виконання органами державної виконавчої служби з 20.10.2025 рішення про стягнення штрафу. Просить позов задовольнити.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмове провадження).
В поданому 11 грудня 2025 на адресу суду відзиві на позовну заяву з додатками відповідач зазначає, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . 21.05.2025 відсносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 статті 210 КУпАП. Надалі у відзиві, з невідомих для суду причин, відповідачем викладено обґрунтування щодо правильності винесення постанови про застосування адміністративного стягнення до фізичної особи ОСОБА_2 , яка взагалі не бере участі у цій справі. Водночас, до відзиву додано належним чином засвідчені копії протоколу № 841 від 21.05.2025, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.3 статті 210 КУпАП, письмової інформації про звірку контактних даних за допомогою системи застосунку "Резерв +" його користувачем 20.11.2025 та про надіслане до Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області 14.05.2025 повідомлення щодо позивача як порушника вимог ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготоввку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ, а також копії облікової картки військовозобов`язаного. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.
Суд, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов до таких висновків.
З належним чином засвідченої копії постанови № 841 від 23 травня 2025 року, яка додатково зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_3 під № 1/1/6018 тією ж самою датою, в справі про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , порушуючи вимоги статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", п.22 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, ч.10 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", п.2 "Правил військового обліку", затвеоджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 та ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку № 3633-ІХ від 11.04.2024 не уточнив свої облікові та інші дані, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 статті 210 КУпАП. Одночасно у мотивувальній частині постанові чомусь також зазначено про виявлене порушення законодавства України про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, яке тягне за собою відповідальність винних осіб за ч.3 статті 210-1 КУпАП, тобто вказано про склад іншого адміністративного правопорушення.
Однак суд наголошує, що текст оскарженої постанови після викладу фактичних обставин вчиненого, на думку суб`єкта владних повноважень, порушення, прямо вказує, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 статті 210 КУпАП, за що до останнього відповідачем застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (а.с. 5-7 ). Таким чином, суд виходить із того, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 статті 210 КУпАП, про що свідчить текст оскарженої постанови, і саме в цих межах має надаватися правова оцінка законності відповідного рішення суб`єкта владних повноважень. Аналогічні до зазначених вище відомостей вказані у складеному відносно ОСОБА_1 головним спеціалістом мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 протоколі № 841 від 21.05.2025 про адміністративне правопорушення за ч.3 статті 210 КУпАП, який додатково зареєстрований за вихідним номером 9/5913 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно з копією протоколу ОСОБА_1 , особа якого засвідчена паспортом громадянина України, після його доставлення працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 , із попереднім роз`ясненням цій особі змісту статті 63 Конституції України, прав та обов`язків, передбачених статті 268 КУпАП, підписав складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, самостійно вказавши, що не уточнив свої облікові та інші персональні дані у зв`язку з тим, що не знав про покладений на нього законом обов`язок здійснити відповідне уточнення. Одночасно ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11 год. 30 хв 23 травня 2025 року. Достовірність внесених відомостей у протоколі засвідчена підписами ОСОБА_1 та присутніх при складанні протоколу свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . При цьому, заяв та клопотань, які б стосувалися обставин складення зазначеного вище протоколу, від ОСОБА_1 по суті не надходило, адже у відповідній графі протоколу позивач лише вказав, що його стан здоров`я не дозволяє працювати, він живе винятково за рахунок пенсії та не має коштів для сплати штрафу (а.с. 23-24).
Згідно з копією облікової картки військовозобов`язаного ОСОБА_1 , останній має військово-облікову спеціальність 949 247 А після проходження строкової військової служби у період з 20.10.1999 до 24.05.2001, військове звання-солдат. Доказів уточнення позивачем як військовозобов`язаним персональних та інших облікових даних згідно з вимогами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ у матеріалах справи немає, що, зрештою, визнано і самим позивачем з його пояснень у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вирішуючи зазначений публічно-правовий спір між сторонами суд зазначає.
Згідно з статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (статті 7,245 цього Кодексу).
Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з статею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ч.2 статті 283 КУпАП).
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.
Частиною 1 статті 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а ч.3 цієї статті - відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Однак за порушення винною особою законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 статті 210-1 КУпАП; вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне відповідальність за ч.3 цієї статті Кодексу.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
24 лютого 2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні постановлено ввести воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено, тому особливий період в Україні триває по теперішній час.
З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022, затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року №2105-IX (Указ № 65/2022), запроваджено загальну мобілізацію, яка триває і до нині.
Згідно з абз.6 ч.3 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку №3633-ІХ від 11.04.2024 (Закон №3633-ІХ), яким положення ч.10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу" викладено в новій редакції, згідно з якою громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Згідно з абз. 4 підпункту 10-1 пункту 1 "Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", які затверджені постановою Кабінету міністрів України № 1487 від 30.12.2022, що був чинний начас складення протоколу та винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Отже, громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 шляхом: прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання; прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд зазначав раніше, що ч.3 статті 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства призовниками, військовозобов`язаними, резервістами саме правил військового обліку.
Водночас, ч.3 статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, у вигляді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд зауважує, що об`єктивна сторона констатованого відповідачем порушення вказує, що відповідальність за таке правопорушення передбачена ч.3 статті 210-1 КУпАП, адже відповідач стверджує про порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
Крім того, варто зауважити, що обов`язок для призовників, військовозобов`язаних та резервістів уточнити свої персональні дані виник з 18.05.2024, коли набули чинності відповідні зміни до Правил № 1487 та Закону № 3543-ХІІ, унесенні Законом № 3633-ІХ.
На даний час діє Указ Президента України № 65/2022, оголошення нової мобілізації в України після 18.05.2024 не відбулося, тому й обов`язок уточнити персональні дані, передбачений Правилами № 1487 та Законом № 3543-ХІІ, не виник.
Однак такий обов`язок під час дії Указу № 65/2022 передбачений абзацом 4 підпункту 1) пункту 2 розділу ІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 3633-ІХ - громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.
Так як обов`язок щодо уточнення персональних даних саме з 18.05.2024 до 16.07.2024 включно, коли вже йде мобілізація, запроваджений і передбачений Законом № 3633-ІХ саме у частині проведення мобілізації, а не військового обліку, то його невиконання потрібно розглядати як порушення законодавства про мобілізацію, відповідальність за яке передбачена статтею 210-1 КУпАП.
Таким чином, не уточнення своїх персональних даних позивачем у період з 18.05.2024 по 16.07.2024 не порушує правила військового обліку, так як у цей період нової мобілізації оголошено не було, а обов`язок вчинити такі дії пов`язаний виключно з уже триваючою мобілізацією.
Проте відповідач не врахував приписів ч.3 статті 210-1 КУпАП та помилково притягнув позивача до відповідальності за ч.3 статті 210 КУпАП, хоча у його діях справді є склад адміністративного правопорушення, що передбачений ч.3 статті 210-1 цього Кодексу
Неправильна кваліфікація відповідачем дій позивача вказує на протиправність та необхідність скасування оскаржуваної постанови.
Водночас, посилання позивача у позові на примітку до статті 210 КУпАП суд вважає помилковим.
Так, відповідно до примітки до статті 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Отже, відповідач мав та має можливість отримати персональні позивача дані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Однак варто зауважити, що чинним законодавством саме на військовозобов`язаного покладено обов`язок вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів. У свою чергу держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, що не звільняє позивача від обов`язку надати усю необхідну інформацію.
Доводи позивача про наявність у ТЦК та СП даних про нього, а також уточнення окремих даних до 18.05.2024, не свідчать про виконання позивачем обов`язку щодо уточнення даних, передбаченого Законом № 3633-ІХ, адже такий обов`язок може бути виконаним лише шляхом актуалізації відповідних даних з 18.05.2024 по 16.07.2024. Інші доводи позовної заяви викладені у позовній заяві у взаємосуперечливий спосіб, є алогічними, не зрозумілими та не потребують надання більш детальної правової оцінки судом.
Згідно з вимогами ч.2,4 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, проте може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень; суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Відповідно до ч.1,2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до приписів статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п.3 ч.3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений висновок також акцентує увагу, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з огляду на відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.139 КАС України.
Керуючись ст.2,6-9,72-77,241-246,286 КАС України,-
У Х В А Л И В :
Скасувати постанову тимчасового виконувача обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23 травня 2025 року № 841 (зареєстрована за вихідним номером № 1/1/6018 від 23.05.2025) про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 гривень, і закрити справу про адміністративне правопорушення щодо зазначеної особи.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення суду складено та підписано 19.01.2026.

Суддя