Єдиний унікальний № 946/10088/25 
Провадження № 1-кп/946/257/26 

ВИРОК
Іменем України

27 січня 2026 року        місто Ізмаїл
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі: 
головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ,
розглянувши в місті Ізмаїл Одеської області в залі суду у відкритому судовому засідання кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025162150001178 за обвинуваченням
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючого за адресою:  АДРЕСА_2 , раніше судимого: 26 грудня 2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2, 3 ст. 185 КК України до остаточного покарання відповідно до ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням, іспитовий строк 3 роки, знятий з обліку 25 січня 2023 року у зв`язку із закінченням іспитового строку; 22 лютого 2024 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік, знятий з обліку 13 листопада 2025 року, 05 листопада 2025 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік; 13 листопада 2025 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, до остаточного покарання відповідно до ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років (вирок не набрав законної сили); 
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - 
В С Т А Н О В И В:
Судом встановлені наступні фактичні данні. 
ОСОБА_4 , діючи з метою незаконного збагачення і протиправного отримання грошових коштів, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВР від 15 лютого 1995 року, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також збут наркотичних засобів, у невстановлені день, час та місці, за невстановлених обставин, за допомогою месенджера «Telegram», вступив у змову з невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, погодившись за матеріальну винагороду збувати надану йому наркотичну речовину третім особам. Реалізуючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також збут наркотичних засобів, ОСОБА_4 , у невстановлений час, однак не пізніше 21 жовтня 2025 року, незаконно придбав шляхом відшукання поблизу магазину «Наш магазин», що розташований за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Телеграфна, 204, залишеної для нього невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, 2 полімерних згортка з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, який в подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту. У подальшому, 21 жовтня 2025 року о 13 годині 38 хвилині ОСОБА_6 , яка діяла на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, у телефонному режимі домовилася із невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, про придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, при зустрічі на перехресті вулиць Незламності та Олександра Довженка в місті Ізмаїл Одеської області. Коли ОСОБА_6 прибула в попередньо обумовлене місце, до неї підійшов ОСОБА_4 , який маючи злочинний умисел на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, на перехресті вулиць Незламності та Олександра Довженка в місті Ізмаїл Одеської області 21 жовтня 2025 о 15 годині 33 хвилині незаконно збув шляхом передачі «з рук в руки» ОСОБА_6 , яка діяла на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, за отримані від останньої грошові кошти у сумі 600грн, два згортка з кристалічною речовиною масою 0,290г, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Того ж дня, тобто 21 жовтня 2025 року о 15 годині 38 хвилині ОСОБА_6 , яка діяла на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, видала співробітникам поліції придбані у ОСОБА_4 за 600грн два згортка з кристалічною речовиною масою 0,290г, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Загальний кількісний вміст метадону становить 0,157г.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті. Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що злочини він вчинив за вище описаних обставинах. В скоєному кається, скоїв злочин через те, що не обдумав наслідки своїх дій. 
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї провини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини справи, які викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого. 
У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого.
При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку. 
Аналізуючи досліджені у справі докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, оскільки кожне з них доповнюється і підтверджується сукупністю інших доказів. 
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив незаконні придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 КК України.
При призначенні покарання суд, відповідно до ст. 65 - 67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання. 
Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого, судом встановлено не було. 
До обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире розкаяння в скоєнні злочину. 
Суд також враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий: 05 листопада 2025 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік, тобто злочин ОСОБА_4 скоїв до винесення вироку від 05 листопада 2025 року. 
З урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 має не зняту та не погашену судимість за вчинення умисного кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, та вчинив новий умисний злочин пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів після ухвалення попереднього вироку, керуючись вимогами карного закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства. Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України судом не вбачається, також неможливе застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України. При цьому, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин до винесення вироку від 05 листопада 2025 року покарання йому слід призначати за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом зарахування покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком від 05 листопада 2025 року, за правилами, передбаченими ст. 72 КК України. 
Суд також враховує, що ОСОБА_4 раніше був засуджений 13 листопада 2025 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, до остаточного покарання відповідно до ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років, але цей вирок не набрав законної сили, суд вважає, що питання щодо виконання цього вироку та вироку від 13 листопада 2025 року слід вирішити відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 та ч. 1, 2 ст. 539 КПК України у разі та після набрання цим вироком та вироком від 13 листопада 2025 року законної сили.
Суд також вважає за необхідне в силу ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в розмірі 6239грн 80коп.
Речові докази розподіляються відповідно до вимог ст. 100 КПК України. 
Керуючись ст. 369 -371, 373 -375 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією всього належного йому майна.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом зарахування покарання, відбутого частково за попереднім вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 листопада 2025 року у вигляді одного року обмеження волі і остаточно покарання  ОСОБА_4  визначити за правилами ст. 72 КК України у вигляді позбавлення волі строком на шість років та один місяць з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4  відраховувати з дня набрання вироком законної сили. Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 утримання під вартою із розрахунку день за день в період з 21 жовтня 2025 року до набрання вироком законної сили. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно  ОСОБА_4  залишити тримання під вартою. 
У разі та після набрання цим вироком та вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 13 листопада 2025 року законної сили, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 та ч. 1, 2 ст. 539 КПК України.
Стягнути з  ОСОБА_4  на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 6239 (шість тисяч двісті тридцять дев`ять)грн 80 коп. 
Скасувати арешт майна, якій накладено згідно ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 22 жовтня 2025 року. Речові докази: два поліетиленових згортки з кристалічної речовиною білого кольору, експрес-тест «General Scrееning Drugs Identa» LOT: 9023224АТ, EXP.09/2027 - знищити; мобільний телефон марки «Realmi Note», сірого кольору із прозорим силіконовим чохлом, з сім карткою мобільного оператора за номером НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 900грн - конфіскувати в дохід держави; грошові кошти у сумі 200грн - повернути ГУНП України в Одеській області.
На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.
Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28 лютого 2020 року, та з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ Ізмаїльського міськрайонного суду 	  ОСОБА_1