Справа № 456/2346/25 Головуючий у 1 інстанції: Писарев О. Ю. 
Провадження № 22-ц/811/3328/25 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 січня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий - суддя Цяцяк Р.П., 
судді: Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю секретаря Підлужного В.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» звернувся до суду з позов до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 7768 від 24.02.2024 року (в подальшому – «Кредитний договір») по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 40 000, 00 грн. за період з 24.02.2024 року по 09.01.2025 року, що нараховані відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5 % річних), а також судових витрат: 2 422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору та 10 000 грн. витрат на правову допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що відповідно до укладеного між сторонами 24.02.2024 року Кредитного договору № 7768 відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 гривень строком на 365 днів (до 23.02.2025 року) шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ "ОТП БАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5 % річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Однак, відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом починаючи з 24.02.2024 року, що має відображення у Розрахунку заборгованості, яка станом на 09.01.2025 року становив 40 000, 00 гривень за період з 24.02.2024 року по 09.01.2025 року (а.с 2-9).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» заборгованість за Кредитним договором № 7768 від 24.02.2024 року по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 40 000 грн. 00 коп. за період з 24.02.2024 року по 09.01.2025 року, 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2 422 грн. 40 коп. судового збору (а.с. 92-98).
Дане рішення оскаржив представник відповідача.
Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та «схвалити нове, а саме відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Процент» (ЄДРПОУ: 41466388) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) - частково, а саме задовільнити стягнення заборгованості у розмірі 21 050,00 грн.» покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи; на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та на неправильне застосування норм матеріального права.
Звертає увагу на те, що Кредитний договір був укладений 24.02.2024 року, тобто – вже після того як 24 грудня 2023 року набрали чинності зміни до нього, згідно яких денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не могла перевищувати 1 %, однак позивач здійснював нарахування відсотків за стандартною ставкою - 2,50 % на день, що перевищувало максимально допустимий розмір щоденної відсоткової ставки визначений законодавством.
З огляду на зазначене вважає, що за період з 24.02.2024 року по 09.01.2025 року залишок по кредиту (тілу) складав 5 000, 00 грн., а щоденний розмір відсотків за кредитом не міг бути більшим за 1 %, а тому загальна сума заборгованості по сплаті відсотків становить 16 050 грн. 00 коп. = 320 днів * 50,00 грн./день. Відтак, загальна сума заборгованості за Кредитним договором становить 21 050 грн. (5 000 грн. + 16 050 грн.).
Щодо відшкодування заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., то згаданий розмір цих витрат апелянт вважає завищеним та необґрунтованим, а також неспівмірним з витраченим часом та обсягом виконаних робіт (а.с. 108-112).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження за вищезгаданою апеляційною скаргою, запропоновано учасникам справи протягом 15-ти днів подати до суду свій відзив на апеляційну скаргу та ухвалено розгляд справи у відповідності до частини 1 статті 369 ЦПК України проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 133-134).

20 листопада 2025 року до Львівського апеляційного суду представник позивача через підсистему Електронний Суд подав Відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу представника відповідача залишити без задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2025 року - без змін.
Також просить стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000, 00 грн. за подання Відзиву на апеляційну скаргу, а апеляційний розгляд справи провести без виклику учасників справи (а.с. 142-154).

Клопотань до суду про апеляційний розгляд справи з повідомленням її учасників від останніх також не поступало.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);
- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи (частина 1 статті 13);
- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);
- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);
- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма її учасниками (а тому доказуванню не підлягає) те, що 24 лютого 2024 року між сторонами було укладено Кредитний договір, на виконання умов якого на платіжну картку відповідача було перераховано 5 000 грн. кредитних коштів (а.с. 12-13).

Задоволення позовних вимог у повному обсязі суд мотивував тим, що «відповідно до п. 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %, тобто з 24.12.2023 до 22.04.2024; протягом наступних 120 днів - 1,5 %, тобто з 22.04.2024 до 20.08.2024….
Денна процентна ставка за вищевказаним договором становить 2,5 % (45625/5000)/365*100%), тобто відповідає положенням п. 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» на дату укладення договору….
Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором №7768 від 24.02.2024 року по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 40000,00 грн. за період з 24.02.2024 року по 09.01.2025 року, що нараховані відповідно до п.1.2. кредитного договору за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом (912,5% річних)».

В той же час, станом на час укладення між сторонами Кредитного договору (24 лютого 2024 року) вже був чинний (з 24 грудня 2023 року) Закон, який обмежував максимальний розмір денної процентної ставки, а саме: частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» було встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, а пунктом 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (який набрав чинності 24 грудня 2023 року), установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Тобто, як вбачається з наведеного вище, процентну ставку у розмірі 2,5 % можна було застосовувати лише протягом перших 120 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (який набрав чинності 24 грудня 2023 року), а саме – до 21 квітня 2024 року включно.

Порядок розрахунку денної процентної ставки (за відповідною формулою) встановлено частиною 4 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», частиною 5 якої встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
А частиною 6 згаданої статті встановлено, що саме з метою уникнення недобросовісних практик розрахунку денної процентної ставки Національному банку України надано право встановлювати додаткові вимоги до складових розрахунку денної процентної ставки.
Частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Відтак, висновок суду про те, що «денна процентна ставка за вищевказаним договором становить 2,5 % …, тобто відповідає положенням п. 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» на дату укладення договору…», а тому є «обґрунтованими позовні вимоги про стягнення із відповідача заборгованості … по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 40000,00 грн. за період з 24.02.2024 року по 09.01.2025 року, що нараховані … за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом», є помилковим, оскільки ставку 2,5 % для нарахування заборгованості по сплаті процентів позивач вправі був застосовувати лише до 21 квітня 2024 року включно, а не до 09.01.2025 року.

Таким чином, за період з 24 лютого 2024 року (день надання кредиту) по 21 квітня 2024 року включно (57 днів) позивач мав право у відповідності, як до умов Кредитного договору, так і до вимог закону (пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»), застосовувати процентну ставку у розмірі 2,5 %:

2,5 % від 5 000 грн. = 125 грн. х 57 днів = 7 125 грн. 00 коп.

За період з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року включно (120 днів) позивач у відповідності до вимог закону (пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») не мав права застосовувати процентну ставку у розмірі більшому, ніж 1,5 %:

1,5 % від 5 000 грн. = 75 грн. х 120 днів = 9 000 грн. 00 коп.

А за період з 20 серпня 2024 року по 09 січня 2025 року включно (143 дні) позивач у відповідності до вимог закону (пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») не мав права застосовувати процентну ставку у розмірі більшому, ніж 1,0 %:

1,0 % від 5 000 грн. = 50 грн. 00 коп. х 143 днів = 7 150 грн. 00 коп.

Загальний розмір процентів за період дії Кредитного договору складає 23 275 грн. (7 125 грн. + 9 000 грн. + 7 150 грн.), які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. 

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1), і що суд апеляційної інстанції, у випадку зміни рішення або ухвалення нового, відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13).

Позивач за подачу позовної заяви сплатив 2 422 грн. 40 коп. судового збору (а.с. 1), а відповідач за подачу апеляційної скарги – 2 390 грн. 01 коп судового збору (а.с. 127). 

За результатами апеляційного розгляду справи колегія суддів прийшла до висновку про те, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 23 275 грн. заборгованості по сплаті процентів за період з 24.02.2024 року по 09.01.2025 року, що становить 58,19 % від заявлених позовних вимог у розмірі 40 000 грн. 00 коп.

58,19 % від 2 422 грн. 40 коп. сплаченого позивачем судового збору становить 1 409 грн. 60 коп., які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

41,81 % (100 % - 58,19 %) від 2 390 грн. 01 коп. сплаченого відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги становить 999 грн. 26 коп., які і підлягають до стягнення з позивача на користь відповідача.

Частиною 10 статті 141 ЦПК України встановлено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Різниця між судовими витратами, які слід стягнути з відповідача на користь позивача і навпаки, складає (1 409 грн. 60 коп. - 999 грн. 26 коп.) 410 грн. 34 коп.

Витрати на професійну правничу допомогу також належать до судових витрат (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України) і у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини 2 статті 141 ЦПК України).
З урахуванням наведеного вище, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає також 5 819 грн. 00 коп. витрат позивача на професійну правничу допомогу (58,19 % від 10 000 грн.).

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового – про часткове задоволення позовних вимог.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, касаційному оскарженню не підлягають.
Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено у 2026 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2026 року – 3 328 грн. 00 коп.
Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення з відповідача 40 000 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами.
Відтак, ціна позову у цій справі складає 40 000 грн., що станом на 01 січня 2026 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328 грн. 00 коп. х 250 = 832 000, 00 грн).
Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 40 000 грн., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 383, 384, 389 частина 3 пункт 2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , частково задовольнити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» 23 275 (двадцять три тисячі двісті сімдесят п`ять) грн. 00 коп. заборгованості по сплаті процентів за період з 24.02.2024 року по 09.01.2025 року за кредитним договором № 7768 від 24.02.2024 року.

В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» 410 (чотириста десять) грн. 34 коп. в якості різниці судових витрат у виді сплаченого судового збору, які понесли сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» 5 819 (п`ять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Повну постанову складено 21 січня 2026 року.

Головуючий:      Цяцяк Р.П.

Судді:        Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.