ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року	Львів	Справа № 380/12099/25 пров. № А/857/31175/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Запотічний І.І., 
суддя                                                     Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного  адміністративного  суду від 09 липня 2025 року  про повернення  позовної заяви у справі №380/12099/25  (головуючий суддя Братичак У.В. м. Львів)  за адміністративним позовом   ОСОБА_1  до Франківського  відділу  державної виконавчої служби у м. Львові  Західного  міжрегіонального  управління  Міністерства  юстиції  про визнання  протиправними  дій, зобов`язання  вчинити  певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  звернувся до з позовом до Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить: - визнати протиправною та скасувати постанову старшого виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.03.2025 про закінчення виконавчого провадження № 76506758; - зобов`язати Франківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відновити виконавче провадження №76506758.
У зв`язку з тим, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст.160,  161 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України), ухвалою  Львівського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 позовну заяву залишено без руху, а позивачеві надано строк для усунення виявлених недоліків (десять днів з дня вручення цієї ухвали надати до суду документ про сплату судового збору за подання цього позову у розмірі 968,96 грн). На виконання вищевказаної ухвали, 24.06.2025 представник позивача скерував до суду заяву, у якій висловив свої заперечення щодо необхідності сплати судового збору у даній категорії справ.
Ухвалою судді ЛОАС від 30.06.2025 доводи представника позивача про звільнення позивача від сплати судового збору визнано необґрунтованими та продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви у справі №380/12099/25, встановлений ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18.06.2025, на п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліків, шляхом подання в канцелярію Львівського окружного адміністративного суду документа про сплату судового збору за подання цього позову у розмірі 968,96 грн.
04.07.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позову, у якій повторно зазначено, що не підлягає сплаті судовий збір за оскарження рішення органу державної виконавчої служби, прийнятого під час виконання судового рішення. Також вказує, що за подання позовної заяви про отримання належного грошового забезпечення позивач був звільнений від сплати судового збору, тому обов`язок сплати судового збору за подання позовної заяви про оскарження постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження внаслідок неналежного виконання рішення суду боржником, як одного з елементу судового контролю за виконання судового рішення, не може бути справедливим.
Враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження на підставі статті 312 КАС України .
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Ухвалою  Львівського окружного адміністративного  суду від 09 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1  до Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною і скасування постанови, зобов`язання вчинити дії  повернуто позивачеві.
В обгрунтування своєї позиції суд першої інстанції виходив з того, що  недоліки позовної заяви, на які вказано в ухвалах судді від 18.06.2025 та від 30.06.2025 позивач не усунув, а підстав для звільнення останнього від сплати судового збору суд не вбачає, то позовна заява відповідно до пункту 1 частини четвертої  статті 169 КАС України  підлягає поверненню позивачеві. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного.
Відповідно до ч.1  ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1  ст. 5 КАС України  кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.
Згідно з ч. 1  статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями  160,  161,  172  цього  Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2  статті 171 КАС України  суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів визначені у статтях  160  і  161  цього  КАС України.
Частинами 1, 2  статті 169 КАС України  закріплено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями  160,  161  цього  Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Зміст наведених норм дає підстави дійти висновку, що залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. Недоліки можуть стосуватися як позовної заяви (змісту та форми), так і порядку подання. При цьому, оцінка позовної заяви та констатація недоліків у ній є суб`єктивною.
Згідно п.1 ч.4  ст. 169 КАС України  позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Виходячи з викладеного, необхідною умовою для повернення позивачу поданої ним позовної заяви на підставі частини 4  статті 169 КАС України, є наявність одночасної сукупності наступних умов: 1) позовна заява була залишена ухвалою суду без руху із визначенням її конкретних недоліків відповідно до вимог статей  160,  161 КАС України; 2) позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
Так, ухвалою  суду першої інстанції від 18 червня 2025 року позовну заяву позивача залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.  160,  161 КАС України, а саме до суду не надано: докази сплати судового збору.
Ухвалою суду від 30 червня 2025 року  постановлено ухвалу  з питань  продовження процесуального  строку  для усунення  зазначених  в ухвалі від 18 червня 2025 року  недоліків, шляхом   подання в канцелярію  ЛОАС  документа про сплату  судового  збору  за подання цього позову  у розмірі 968,96 грн. 
Копії  зазначених вище ухвал направлялись на адресу  представника позивача в його електронний кабінет.
Разом із тим, як у встановлений судом строк, так і станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху. 
Частиною п`ятою  статті 169 КАС України  встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують законність оскарженої ухвали суду, оскільки позивач не усунув виявлений недолік позовної заяви, і матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем дій (спроб) для усунення недоліку протягом строку, який вказаний в ухвалі суду від 30 червня 2025. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу.
Водночас, судова колегія враховує позицію Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 20.01.2021 № 9901/258/ (11-331заі20), що повернення позовної заяви через те, що позивач не виконав вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунув недоліків такої заяви, обмежує гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на доступ позивача до суду, але не порушує цього права і не нівелює його суті. Зазначене повернення позовної заяви забезпечує юридичну визначеність у правовідносинах суду з позивачем, який не виконав вимог чинної ухвали.
Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 8  ст. 169 КАС України  повернення позовної заяви не позбавляє права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
З урахуванням викладеного, вказані в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки ґрунтуються на помилковому та довільному тлумаченні скаржником норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З матеріалів справи встановлено, що недоліки позовної заяви є суттєвими і у своїй сукупності перешкоджають можливості вирішити питання про відкриття провадження за цією позовною заявою. Позивач був повідомлений про наслідки неусунення недоліків у встановлений судом строк і мав реальну можливість їх усунути у визначений судом спосіб, однак своїм правом не скористався.
Відповідно до пункту 1 частини 4  статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність повернення позовної заяви, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.  315,  316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.  243,  250,  308,  310,  312, 315,  316,  321,  322,  325,  329 КАС України, суд,                                                 П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення, а ухвалу Львівського  окружного адміністративного суду від 09 липня  2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328,  329 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Т. І. Шинкар