Справа № 296/361/26
3/296/325/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2026 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Дідоренко А.Е., розглянувши матеріали, які надійшли з Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернівці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 , посада стрілець відділення оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,-
встановив:
Правопорушення вчинено при таких обставинах. Починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах: вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.
Згідно з ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними законами, посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Дисциплінарний статут Збройних Сил України передбачає визначення військової дисципліни – це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими й додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самого і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до вимог ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції України та законів України.
Встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.06.2025 № 156 ОСОБА_1 призначено на посаду стрільця відділення оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Також, згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.11.2025, 10.11.2025 старшим групи оповіщення № 1.10 військовозобов`язаних у визначеній зоні діяльності ( АДРЕСА_2 ) визначено солдата ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 .
Протягом дня група оповіщення здійснювала перевірку військово-облікових документів військовозобов`язаних, їх доставляння на військово-лікарську комісію, а також доставляння порушників мобілізаційного законодавства до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складення протоколів про вчинення військових адміністративних правопорушень.
Згідно з записом №93 Журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, з метою забезпечення відеофіксації заходів оповіщення 10.11.2025 близько 06.36 солдат ОСОБА_1 отримав відповідний засіб бодікамеру. Після її отримання, з метою перевірки справності вказаного технічного засобу, він її включив та згодом виключив. Бодікамера працювала, в чому останній впевнився. Надалі, після чергування, 10.11.2025 близько 20.22 ОСОБА_1 здав відеореєстратор до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вивченням встановлено, що 10.11.2025 близько 09.00, по АДРЕСА_3 , групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1.10 у складі солдата ОСОБА_1 та капітана поліції ОСОБА_2 був зупинений в м. Житомирі ОСОБА_3 для перевірки військово-облікових документів.
Оскільки ОСОБА_3 згідно з відомостями Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перебував у картотеці вільних залишків та підлягав мобілізації, про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації не заявляв, тому останнього доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де останній пройшов ВЛК та згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.11.2025 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації на особливий період» направлений для проходження військової служби за призовом під час мобілізації до військової частини НОМЕР_2 .
Разом з тим, зазначені події не були зафіксовані засобами фото- та відеофіксації (нагрудними відеокамерами), відповідні фото- та відеоматеріали в ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні.
Солдат ОСОБА_1 не забезпечив виконання вимог зазначеного законодавства, не зафіксував процес перевірки військово-облікових документів військовозобов`язаного ОСОБА_3 , як наслідок недбало поставився до військової служби та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася на зазначений номер телефону, про що свідчить довідка про доставлення смс.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції й законів України, поваги до прав, честі й гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 2 статті 172-15 КУпАП встановлено відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, тобто за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинені в умовах особливого періоду.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022 року, постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строку дії воєнного стану в Україні продовжено по теперішній час. Враховуючи вищевикладене, на даний час на всій території України діє особливий період.
Факт скоєння адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, окрім визнання ним вини, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення №1 від 12.01.2026, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 ;
-витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з адміністративно-господарської діяльності) №415 від 09.11.2025 про організацію роботи груп оповіщення, розшуку та доставляння на 10.11.2025 з якого вбачається, що ОСОБА_1 призначено старшим групи №10 для виконання завдань з оповіщення громадян України;
- витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) №156 від 01.06.2025 з якого вбачається, що ОСОБА_1 з 31.05.2025 призначено стрільцем відділення оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 відповідно до яких він зазначив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення визнає повністю, правопорушення вчинив у зв`язку зі станом його здоров`я, оскільки має діагноз хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість тяжкого ступеня, вушний шум, тому не почув звукового сигналу і думав, що пристрій увімкнений;
- даними акту проведення службового розслідування.
Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, дії останнього за вказаною статтею кваліфіковані вірно.
Солдат ОСОБА_1 не забезпечив виконання вимог законодавства, не зафіксував процес перевірки військово-облікових документів військовозобов`язаного ОСОБА_3 , що призвело до неможливості встановлення законності доставляння ОСОБА_3 до ТЦК та його мобілізацію, оскільки останній мав право на відстрочку та не підлгав мобілізації. 
Щодо визначення адміністративного стягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, суд враховує, що положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
До обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суд відносить визнання вини.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення, яке б відповідало вчиненому ним правопорушенню та його особі, в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-15, 283-285 КУпАП, суд
постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.
Штраф стягнути на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/ТГ м. Житомир/21081100; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UA228999980313090106000006797; Код класифікації доходів бюджету: 21081100; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави, в особі ДСА України, в сумі 665 (шістсот шісдесят п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ЄДРПОУ: 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно вимог ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Cуддя А. Е. Дідоренко