Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року Справа№200/9357/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Логойди Т.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:

28.11.2025 року ОСОБА_1 через свого представника (адвоката) та підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у відмові у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць, за періоди перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмою та захворюваннями, які пов`язані із захистом Батьківщини, з 11.11.2024 року по 11.12.2024 року та з 08.01.2025 року по 24.07.2025 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць, за періоди перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмою та захворюваннями, які пов`язані із захистом Батьківщини, з 11.11.2024 року по 11.12.2024 року та з 08.01.2025 року по 24.07.2025 року.
Позов обґрунтовував тим, що з 17.07.2024 по 29.07.2025 року проходив службу у Військовій частині НОМЕР_2 , правонаступником якої є відповідач. Продовжує проходити військову службу в іншій військовій частині.
Протягом спірних періодів перебував на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з травмою, отриманою під час захисту Батьківщини, та захворюваннями, що пов`язані із захистом Батьківщини, а тому мав право на збільшену додаткову винагороду на період дії воєнного стану, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, - в розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць.
Вказані обставини підтверджуються довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 25.10.2024 року № 1558/4636, що видана командиром Військової частини НОМЕР_3 ; довідкою військово-лікарської комісії (далі - ВЛК) - госпітальної ВЛК Військової частини НОМЕР_4 від 01.05.2025 року № 2025-0501-1155-1879-0, якою встановлено причинний зв`язок захворювань, як пов`язаних з проходженням військової служби; протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії від 13.10.2025 року № 2025-0930-1123-0207-0 (20 Регіональна ВЛК (м.Дніпро), яким встановлено причинний зв`язок травми, захворювання, як пов`язаних із захистом Батьківщини; медичними документами щодо перебування в спірні періоди на стаціонарному лікуванні в лікувальних закладах МОЗ України.
Проте відповідач за спірні періоди не виплатив йому додаткову винагороду в збільшеному розмірі.
Звернення до відповідача з вимогою нарахувати та виплатити збільшену додаткову винагороду, з урахуванням фактично виплачених сум, не призвело до бажаного результату.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2025 року поновлено позивачу пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що протягом спірних періодів позивач перебував на стаціонарному лікуванні в медичних закладах у зв`язку із загальним захворюванням, а не з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, яку він отримав 18.02.2024 року. В наданих позивачем медичних довідках лише раз згадується діагноз «Наслідки ВТ (18.02.2024) Закритої ЧМТ: Струсу головного мозку з цефалгічним синдромом. Акубаротравма», який був супутнім при лікуванні його основного захворювання «Хронічна вертеброгенна радикулопатія L5-S1 зліва з вираженим больовим і міотонічним синдромами», - у довідці про перебування його на лікуванні у КЗ «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» в період з 10.06.2025 року по 24.06.2025 року.
Посилаючись на п. 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, вважав, що зазначена норма не передбачає виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень військовослужбовцю, який у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебуває на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я.
Також зазначав, що відповідно до п. 11 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та абз. 2 п. 9 розд. 1 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260, позивач, знаходячись на тривалому лікуванні більше 4 місяців поспіль (початок лікування 11.11.2024 року), не надав військовій частині відповідне рішення ВЛК про потребу у тривалому лікуванні, що позбавило його права на отримання будь-яких складових грошового забезпечення з 01.05.2025 року.
Виплата грошового забезпечення та премії позивачу призупинена з 01.05.2025 року відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 05.06.2025 року № 165 у зв`язку з тривалим лікуванням більше 4 місяців без проходження військово-лікарської комісії.
Вважав, що діяв правомірно. 
Просив в задоволенні позову відмовити повністю.
Позивач подав додаткові пояснення, в яких зазначав, що періоди перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмою та захворюваннями, які пов`язані із захистом Батьківщини, підтверджені протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії від 13.10.2025 року № 2025-0930-1123-0207-0 (20 Регіональної ВЛК).
Додатково зазначав, що 10.12.2024 року позивачу було призначено потребу у відпустці для лікування на 30 (тридцять) календарних днів у зв`язку з захворюванням, яке в подальшому зазначеним протоколом було визнано таким, що пов`язано із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою ВЛК від 10.12.2024 року №2430 та відпускним квитком від 11.12.2024 року №1554/4856.
Оскільки позивача не було визнано непридатним до військової служби, тому військово-лікарська комісія, визначаючи пов`язаність захворювань позивача із захистом Батьківщини, виходила з того, що захворювання виникли під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України.
Судом встановлено, що з 25.02.2022 року по 16.07.2024 року ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 , з 17.07.2024 року по 29.07.2025 року - у Військовій частині НОМЕР_2 (підтверджується, зокрема військовим квитком серії НОМЕР_5 ; витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.07.2025 року № 224 про виключення позивача зі списків особового складу військової частини з 29.07.2025 року). 
Згідно із довідкою від 17.07.2025 року № 1553/8817, що видана командиром Військової частини НОМЕР_1 , Військова частина НОМЕР_1 є правонаступником військової частини НОМЕР_2 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 у зв`язку із переформуванням; підстава: спільна директива Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.05.2025 року № Д-321/65/дск «Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2025 році» та директива командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України від 22.05.2025 року № Д-22/ДСК «Про проведення додаткових організаційних заходів у Командуванні Сил територіальної оборони Збройних Сил України в 2025 році».
Позивач є учасником бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_9 , видане 22.09.2023 року).
Так, у періоди з 01.05.2022 року по 28.02.2023 року, з 03.03.2023 року по 09.06.2023 року, з 20.06.2023 року по 03.07.2023 року, з 05.07.2023 року по 05.07.2023 року, з 07.07.2023 року по 22.07.2023 року, з 25.07.2023 року по 05.08.2023 року, з 08.08.2023 року по 14.08.2023 року, з 16.08.2023 року по 16.08.2023 року, з 25.08.2023 року по 29.08.2023 року, з 01.09.2023 року по 27.03.2024 року, з 04.05.2024 року по 15.07.2024 року позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, Покровському районі, Покровській міській громаді, Бахмутському району, Торецькій міській громаді, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2025 року №1553/8246).
У періоди з 17.07.2024 року по 28.10.2024 року та 08.11.2024 року позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, Краматорському р-ні, Іллінівська сільська територіальна громада, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 13.06.2025 року №1554/3092).
Під час проходження служби 18.02.2024 року позивач отримав поранення: ВТ. Акубаротравма. ЗЧМТ в районі н.п. Ласточкіно Донецької області внаслідок артилерійського обстрілу, яке пов`язане із захистом Батьківщини, не пов`язане з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; військовослужбовець під час події перебував у засобах індивідуального бронезахисту (підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 25.10.2024 року № 1558/4636, що видана командиром Військової частини НОМЕР_3 на підставі наказу (з основної діяльності) командира цієї ж військової частини від 21.06.2024 року № 263). 
У період з 11.11.2024 року по 19.11.2024 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військовій частині НОМЕР_10 за основним діагнозом: М54.17 Радикулопатія, попереково-крижовий відділ. Вертеброгенна радикулопатія L5-S1 ліворуч з вираженим м`язево-тонічним та больовим синдромом, помірними чутливими розладами по типу гіпостезії та парастезії, без рухових та трофічних порушень; за супутнім діагнозом: Аліментарно конституційне ожиріння ІІІ ст. Переведений до ВМКЦ СР м.Дніпро (підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 2960 за зазначений період). 
У період з 19.11.2024 року по 11.12.2024 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Східного регіону з діагнозом: М54 Стан після загострення хронічної вертеброгенної радикулопатії L4-S1 білатерально з вираженим корінцевим та м`язово-тонічним синдромом (підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 11.12.2025 року № 8160).
У період з 08.01.2025 року по 22.05.2025 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Східного регіону за основним діагнозом: М54.16 Радикулопатія, поперековий відділ. Вертеброгенна радикулопатія L5-S1 ліворуч з стійким больовим, вираженим м`язово-тонічним синдромом, статодинамічними, нейротрофічними розладами з тимчасовим порушенням функції; за супутніми діагнозами: М42.10 Остеохондроз хребта у дорослих, множинні відділи хребта Е66.93 Ожиріння без додаткового визначення І11.9 Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба серця без (застійної) серцевої недостатності Т90.0 Наслідки поверхневої травми голови. Наслідки вибухової травми (18.02.2024) акубаротравми, закритої черепно-мозкової у вигляді цефалгічного синдрому Н52.2 Астигматизм (підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого від 22.05.2025 року № 358). 
У період з 23.05.2025 року по 10.06.2025 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в державній установі «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» з діагнозами: М54.1 М54.2 М54.5 R26.2 G55.1 Z50.1 Z50.9 Z54.8 Y36 Y96 Хронічна вертеброгенна радикулопатія поперекового відділу хребта L5-S1 ліворуч зі стійким вираженим больовим та м`язово-тонічним синдромами, на тлі остеохондрозу, спондильозу, спондилоартрозу поперекового відділу хребта, протрузіями міжхребцевих дисків L4-L5, екструзією міжхребцевого диска L5-S1, відносним стенозом хребтового каналу на рівні L5-S1. ПФХ-І-ІІст.. Хронічна вертеброгенна радикулопатія грудного відділу хребта Th5-Th7 ліворуч, зі стійким помірним больовим та м`язово-тонічним синдромами, на тлі остеохондрозу, спондильозу, деформуючого спондилоартрозу, сколіозу грудного відділу хребта, протрузій міжхребцевих дисків Th5-Th6, Th6-Th7 Аліментарно конституц. ожиріння ІІІ ст. Гіпертонічна хвороба І ст., І ступ. ризик 3 (високий) ХХН Іст: Інтерстиціальний нефрит, сечовий варіант, гіпертензивна стадія ХХН-0ст. Виписаний до Військової частини НОМЕР_4 (підтверджується випискою від 10.06.2025 року № 2452 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого). 
У період з 10.06.2025 року по 24.06.2025 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному підприємстві «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» з діагнозами: Хронічна вертеброгенна радикулопатія L5,S1 зліва з вираженим больовим і міотонічним синдромами, ГХ І ст., СН о; Наслідки вибухової травми (ВТ, 18.02.2024). Закритої ЧМТ: Струсу головного мозку з цефалгічним синдромом. Акубаротравма. Двобічний сальпінгоотит. Хронічний двобічний кохлеоневрит. Сенсоневральна приглухуватість І ст. Хронічний тонзиліт. Виписаний у Військову частину НОМЕР_4 для вирішення питання подальшого лікування (підтверджується випискою № 2390 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за зазначений період). 
У період з 24.06.2025 року по 10.07.2025 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Дніпропетровському обласному спеціалізованому реабілітаційному центрі «Солоний лиман» Дніпропетровської обласної ради за основним діагнозом: G55.1 - Дискогенна (L5-S1) радикулопатіяS1 зліва, рецидивуючий перебіг, стадія тривалого загострення, стійкий помірний больовий, м`язово-тонічний синдром, порушення опорно-рухової функції хребта помірного ступеню на тлі остеохондрозу, спондильозу, спондилоартрозу грудного та поперекового відділів хребта, протрузій міжхребцевих дисків Th5-Th7, L4-L5, екструзії міжхребцевого диску L5-S1 з відносним стенозом хребетного каналу на даному рівні, сколіозу грудного відділу хребта І ст. М54.1 - Вертеброгенна цервікоторакалгія, рецидивуючий перебіг, стадія загострення, помірний стійкий больовий, м`язово-тонічний синдром на тлі поширеного остеохондрозу, спондильозу, спондилоартрозу, протузій міжхребцевих дисків C3-C4, C4-C5, екструзій C5-C6, C6-C7 зі стенозом корінцевих каналів та помірною компресією спинного мозку; за супутнім діагнозом: Т90.5 – Наслідки перенесеної вибухової травми (18.02.2024), акубаротравми, закритої черепно-мозкової травми з цефалгічним, астено-вегетативним синдромом, сенсоневральною приглухуватістю І ст. І11.9 Гіпертонічна хвороба І ст., 2 ст. ризик 2. СН.0 (підтверджується виписним епікризом медичної карти стаціонарного хворого № 2330/506 за зазначений період).
У період з 10.07.2025 року по 24.07.2025 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Східного регіону з діагнозами: М54.10 - Радикулопатія, множинні відділи хребта. Вертеброгенна радикулопатія L5-S1, ліворуч з стійким больовим, вираженим м`язово-тонічним синдромом, статодинамічними, нейротрофічними розладами з тимчасовим порушенням функції (підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 24.07.2025 року № 4749).
Отже, у періоди з 11.11.2024 року по 11.12.2024 року та з 08.01.2025 року по 24.07.2025 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.
Судом також встановлено, що під час перебування позивача на стаціонарному лікуванні 01.05.2025 року проведено його огляд госпітальною ВЛК Військової частини НОМЕР_4 , за наслідками якого складено довідку військово-лікарської комісії від 01.05.2025 року № 2025-0501-1155-1879-0, в якій відображено, зокрема наступне:
1) М54.16; М.42.10; Е66.92; І11.9: Вертеброгенна радикулопатія L5-S1 ліворуч з стійким больовим, вираженим м`язово-тонічним синдромом, статодинамічними розладами з помірним порушенням функції. М42 Поширений міжхребцевий остеохондроз, спондильоз, спондилоартроз грудного та поперекового відділів хребта з больовим синдромом та незначним порушенням функції. Е66 Аліментарно-конституційне ожиріння ІІІ ступеня. І 11 Гіпертонічна хвороба І стадії. І50 СН 0 ст. – це «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби»;
2) Т90.0 Наслідки вибухової травми (18.02.2024), акубаротравми, закритої черепно-мозкової травми у вигляді цефалгічного синдрому, - це «Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби»; та ступенем тяжкості травма відноситься до легких.
В цій же довідці відображено, що на підставі ст.23б, 13б графи ІІ розкладу хвороб позивач придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
13.10.2025 року зазначена довідка військово-лікарської комісії та медичні документи позивача були розглянуті 20 Регіональною ВЛК (м. Дніпро). 
За наслідками розгляду 20 Регіональною ВЛК (м. Дніпро) складено протокол засідання штатної військово-лікарської комісії від 13.10.2025 року № 2025-0930-1123-0207-0, яким постанову про причинний зв`язок травми, що зазначена у довідці госпітальної ВЛК Військової частини НОМЕР_4 від 01.05.2025 року № 2025-0501-1155-1879-0, скасовано (відмінено) та прийнято висновок ВЛК про пов`язаність захворювання та травми позивача (18.02.2024 року) із захистом Батьківщини, а саме постановлено наступне: 
- травма «Т90 Наслідки вибухової травми (18.02.2024), акубаротравми, закритої черепно-мозкової травми у вигляді цефалгічного синдрому, згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.07.2027 року № 320 - травма легкого ступеню; – це «Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини»;
- захворювання: «М54.16 Вертеброгенна радикулопатія L5-S1 ліворуч з стійким больовим, вираженим м`язово-тонічним синдромом, статодинамічними розладами з помірним порушенням функції. М42 Поширений міжхребцевий остеохондроз, спондильоз, спондилоартроз грудного та поперекового відділів хребта з больовим синдромом та незначним порушенням функції, – це «Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини»;
- захворювання «Е66 Аліментарно-конституційне ожиріння ІІІ ступеня. І 11 Гіпертонічна хвороба І стадії. І50 СН 0 ст. – це «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби»;
- захворювання «Н52 Складний короткозорий астигматизм ступеня 1,0Дпри короткозорості у меридіані найбільшої аметропії 3,0Д обох очей при гостроті зору з корекцією 1,0/1,0» – це «Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби».
Позивач вважав, що має право на додаткову винагороду у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
28.10.2025 року позивач звернувся до відповідача з рапортом, в якому просив призначити, нарахувати на виплатити йому додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн. за час перебування його на стаціонарному лікуванні з 11.11.2024 року по 11.12.2024 року та з 08.01.2025 року по 24.07.2025 року - у зв`язку з травмою та захворюваннями, що пов`язані із захистом Батьківщини, відповідно до вказаної Постанови.
Листом відповідача від 11.11.2025 року № 1553/16595 в задоволенні рапорту відмовлено.
Відмова мотивована тим, що відповідно до абз. 4 п. 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень виплачується військовослужбовцям, які перебувають на лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини. Виплата такої винагороди при перебуванні на лікуванні внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, законодавством не передбачена.
Вважаючи, що відповідач протиправно не виплатив йому додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року, у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмою та захворюваннями, що пов`язані із захистом Батьківщини у періоди з 11.11.2024 року по 11.12.2024 року та з 08.01.2025 року по 24.07.2025 року, звернувся з цим позовом до суду.
Судом також встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 05.06.2025 року № 165 виплата грошового забезпечення та премії позивачу призупинена з 01.05.2025 року у зв`язку з тривалим лікуванням - більше 4 місяців без проходження військово-лікарської комісії.
Судом також встановлено, що щодо спірних періодів з 11.11.2024 року по 11.12.2024 року та з 08.01.2025 року по 24.07.2025 року додаткова винагорода у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» позивачу виплачена: у листопаді 2024 року – 90322,58 грн. та у грудні 2024 року – 3333,33 грн.
Вказані обставини підтверджуються: картками особового рахунку військовослужбовця (позивача) за періоди січень - грудень 2024 року та січень - грудень 2025 року; щомісячними виплатними відомостями щодо позивача.
Як пояснив відповідач, зазначені виплати не пов`язані зі спірною додатковою винагородою за спірний період з 11.11.2024 року по 11.12.2024 року.
В підтвердження таких пояснень відповідач надав копію витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 05.12.2024 року № 347 (по стройовій частині), яким наказано виплатити військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_2 додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів та виконання бойових (спеціальних) завдань в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 01.11.2024 року по 30.11.2024 року, згідно з додатком 4 до цього наказу. До додатку 4 до цього Наказу внесено позивача з відповідним періодом «безпосередньої участі».
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. 
Спірним у даній справі є право позивача як військовослужбовця на отримання щодо спірних періодів збільшеної додаткової винагороди на період дії воєнного стану, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, - в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу лікування.
Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовано відносини у цій галузі.
Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 9 зазначеного Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. 
Згідно з абз. 1 ч. 4 ст. 9 вказаного Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який відповідними указами продовжено і діє натепер.
Підпунктом 2 п. 4 вказаного Указу постановлено Кабінету Міністрів України невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
На виконання вказаного Указу Президента України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Абзацом 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 встановлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної кримінально-виконавчої служби, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно з абзацами 1, 3-4 п. 1-2 вказаної Постанови виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Згідно з п. 2-1 вказаної Постанови міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають: порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови; особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту; порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги та одноразової винагороди.
Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за № 745/32197).
Розділом XXXIV зазначеного Порядку визначені особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану.
Так, відповідно до п. 9 розд. XXXIV цього Порядку виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини, керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Згідно з абз. 4 п. 11 розд. XXXIV зазначеного Порядку (у редакції, що була чинною до 28.01.2025 року) у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Відповідно до абз. 4 п. 11 розд. XXXIV із змінами, що внесені згідно з наказом Міністерства оборони України від 28.09.2025 року № 638 (застосовується з 28.01.2025 року) у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Згідно з п. 12 розд. XXXIV цього ж Порядку підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Отже, норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 встановлюють дві умови, що необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме:
- наявність поранення (контузії, травми, каліцтва), що пов`язане із захистом Батьківщини;
- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2024 року в справі № 520/16191/23.
При цьому підставою для видання наказу про виплату такої додаткової винагороди є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, яка видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець.
Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 25.10.2024 року № 1558/4636, що видана командиром Військової частини НОМЕР_3 щодо позивача, підтверджено, що позивач 18.02.2024 року отримав поранення (вибухову травму – «ВТ. Акубаротравма. ЗЧМТ»), що пов`язане із захистом Батьківщини.
Виписками з медичних карт стаціонарного хворого підтверджено факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні у різних закладах охорони здоров`я у періоди з 11.11.2024 року по 19.11.2024 року, з 19.11.2024 року по 11.12.2024 року, з 08.01.2025 року по 22.05.2025 року, з 23.05.2025 року по 10.06.2025 року, з 10.06.2025 року по 24.06.2025 року, з 24.06.2025 року по 10.07.2025 року, з 10.07.2025 року по 24.07.2025 року.
В протоколі засідання штатної військово-лікарської комісії від 13.10.2025 року № 2025-0930-1123-0207-0, що складений 20 Регіональною ВЛК (м.Дніпро), зроблено наступний висновок про причинний зв`язок отриманої позивачем травми та захворювань із захистом Батьківщини: 
- травма «Т90 Наслідки вибухової травми (18.02.2024), акубаротравми, закритої черепно-мозкової травми у вигляді цефалгічного синдрому, згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.07.2027 року № 320 є травмою легкого ступеню; – це «Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини»;
- захворювання «М54.16 Вертеброгенна радикулопатія L5-S1 ліворуч з стійким больовим, вираженим м`язово-тонічним синдромом, статодинамічними розладами з помірним порушенням функції. М42 Поширений міжхребцевий остеохондроз, спондильоз, спондилоартроз грудного та поперекового відділів хребта з больовим синдромом та незначним порушенням функції, – це «Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини»;
- захворювання «Е66 Аліментарно-конституційне ожиріння ІІІ ступеня. І 11 Гіпертонічна хвороба І стадії. І50 СН 0 ст. – це «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби».
Враховуючи зазначений висновок військово-лікарської комісії та виходячи з медичних документів позивача (діагнозів, що зазначені у виписках з медичних карт стаціонарного хворого), позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок поранення (травми), що пов`язане із захистом Батьківщини (яке він отримав 18.02.2024 року), в періоди з 08.01.2025 року по 22.05.2025 року та з 10.06.2025 року по 10.07.2025 року, а саме:
- з 08.01.2025 року по 22.05.2025 року із супутнім діагнозом, зокрема: Т90.0 Наслідки поверхневої травми голови. Наслідки вибухової травми (18.02.2024) акубаротравми, закритої черепно-мозкової у вигляді цефалгічного синдрому (підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого від 22.05.2025 року № 358);
- з 10.06.2025 року по 24.06.2025 року з діагнозом, зокрема: Наслідки вибухової травми (18.02.2024) Закритої ЧМТ: Струсу головного мозку з цефалгічним синдромом. Акубаротравма (підтверджується випискою № 2390 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за зазначений період);
- з 24.06.2025 року по 10.07.2025 року із супутнім діагнозом, зокрема: Т90.5 Наслідки перенесеної вибухової травми (18.02.2024), акубаротравми, закритої черепно-мозкової травми з цефалгічним, астено-вегетативним синдромом (підтверджується виписним епікризом медичної карти стаціонарного хворого № 2330/506 за зазначений період).
Зазначення у медичних виписках про лікування позивача основного чи супутнього діагнозів не впливає на висновок про те, що позивач протягом цих періодів перебував на стаціонарному лікуванні саме у зв`язку з отриманням травми(поранення), що пов`язана із захистом Батьківщини.
Відтак, за зазначені періоди позивач мав право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 грн. в розрахунку на місяць, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168.
Таку додаткову винагороду протягом зазначених спірних періодів позивачу нараховано та виплачено не було, що відповідачем не заперечується. 
Крім того, в її нарахуванні та виплаті (за рапортом позивача) відповідачем протиправно відмовлено.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у зазначеній частині підлягають задоволенню.
Посилання представника відповідача у відзиві на інші обставини є неприйнятними, оскільки такі обставини не відображені в оскарженій відмові (листі відповідача від 11.11.2025 року № 1553/16595), відповідно, не були покладені в її основу.
Щодо інших спірних періодів перебування позивача на стаціонарному лікуванні, то таке лікування було внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, а не у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), що пов`язане із захистом Батьківщини та отримане позивачем 18.02.2024 року.
Згідно з абз. 1 п. 1.2. гл. 1 розд. І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, що затверджене наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. 
Відповідно до п.п. «а» та «д» п. 21.5 гл. 21 розд. II зазначеного Положення постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: 
- «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України (пп. «а» п. 21.5);
- «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, в період перебування в місцях несвободи, у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби» (пп. «д» п. 21.5).
Військово-лікарська комісія провела чітке розмежування між пораненням/травмою (на підставі довідки про обставини травми) та захворюванням (на підставі довідки про безпосередню участь у бойових діях і заходах).
Згідно з Вікіпедією:
поранення – це процес, у томи числі травмування, який спричинений дією різноманітних факторів зовнішнього середовища (природних та штучних), що призводить до виникнення ран;
контузія (від лат. contusio – «забій») – це загальне ураження організму внаслідок різкого механічного впливу (повітряної, водяної чи звукової хвилі, удару об землю чи воду тощо), що не обов`язково супроводжується механічними ушкодженнями органів і тканин;
травма: фізична травма – це пошкодження тканин або органів тіла внаслідок удару, поранення, опіку тощо; психологічна травма – це нервове потрясіння;
каліцтво – це тілесне ушкодження, травма або вада розвитку, що призводить до стійкої втрати працездатності, значного обмеження життєдіяльності або спотворення зовнішності, найчастіше внаслідок нещасного випадку, військових дій, професійного захворювання або протиправних дій, що позначається на здатності людини виконувати роботу та вести нормальний спосіб життя. Це серйозне пошкодження здоров`я, що має довготривалі наслідки для людини, пов`язані з її функціонуванням і життєдіяльністю;
захворювання (хвороба) – це специфічний аномальний стан, який негативно впливає на структуру або функцію всього організму або його частини і не пов`язаний безпосередньо з будь-якою зовнішньою травмою. Хворобу часто називають медичним станом, пов`язаним з певними ознаками та симптомами; хвороба може бути спричинена зовнішніми факторами, такими як патогени, або внутрішніми дисфункціями.
Отже, такі формулювання як «поранення (контузія, травма, каліцтво), - ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» та «захворювання, - ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» є різними поняттями. 
Виплата військовослужбовцю додаткової винагороди за час стаціонарного лікування, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, пов`язана саме з отриманням ним «поранення (травми, контузії, каліцтва)» при захисті Батьківщини, що чітко визначено Кабінетом Міністрів України у даній Постанові, а не «захворювання». Адже слово «захворювання» чи «хвороба» в цій Постанові не застосовується.
Отже, саме по собі перебування особи на стаціонарному лікуванні у зв`язку із захворюванням, що виникло під час військової служби та пов`язане з нею (навіть якщо воно і пов`язане із захистом Батьківщини), не зумовлює право на отримання такої додаткової винагороди.
Інше трактування відповідних положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 не відповідає змісту та меті цієї Постанови, що є недопустимим.
З огляду на наведене правові підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.
Посилання позивача в цій частині на правову оцінку, яка міститься в інших судових рішеннях (крім постанов Верховного Суду), є неприйнятними, оскільки відповідно до ч. 7 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує лише висновки щодо застосування норм права, що викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 Кодексу). 
Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 05.06.2025 року у справі № 520/16421/23 є неприйнятними, оскільки обставини і правовідносини в ній не є тотожними тим, що в даній справі. Крім того, в даній постанові надана оцінка рішенням судів попередніх інстанцій на предмет дотримання ними вимог процесуального законодавства щодо встановлення всіх обставин, що мали значення для правильного вирішення спору. Зазначена постанова не містить правових висновків щодо застосування норм матеріального права по суті вирішення спірних правовідносин, що виникли між сторонами.
Верховний Суд не проводив комплексний правовий аналіз відповідних положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 на предмет їх змісту та мети, з якою вони прийняті.
Щодо посилань відповідача на те, що позивач, знаходячись на тривалому лікуванні більше 4 місяців поспіль, не надав відповідне рішення ВЛК про потребу у тривалому лікуванні, що позбавило його права на отримання будь-яких складових грошового забезпечення, в тому числі спірної допомоги, з 01.05.2025 року
Оскільки додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, то застосування норм постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, яка регулює питання виплати додаткової винагороди, відбувається з урахуванням положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260.
Відповідно до абз. абз. 1, 2 п. 11 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку.
Не пізніше закінчення встановленого абзацом першим цього пункту строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про його придатність до військової служби.
Згідно з п. 1.1 гл. 1 розд. І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою, зокрема визначення придатності до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти), а також з метою визначення, зокрема, потреби у тривалому лікуванні.
Пунктом 2.1 гл. 2 розд. І цього Положення визначено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Пунктом 2.2 гл. 2 розд. І цього Положення визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
Згідно з п. 6.5 гл. 6 розд. II зазначеного Положення для вирішення питання про потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або про потребу у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно), або потреби у тривалому лікуванні військовослужбовець направляється на медичний огляд начальником (керівником) відділення або профільним головним (провідним) фахівцем закладу охорони здоров`я (установи), у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи.
Відповідно до абз.абз. 1, 3 п. 6.13 гл. 6 розд. II цього Положення загальний час безперервного перебування військовослужбовців у закладах охорони здоров`я (установах), у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою та/або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати дванадцять місяців поспіль. Не пізніше закінчення строку безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я (установах), у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою та/або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовці підлягають медичному огляду ВЛК з метою визначення придатності до військової служби.
Медичний огляд ВЛК з метою визначення потреби у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування.
Згідно з абз. 1 п. 6.4 гл. 6 розд. II зазначеного Положення військовослужбовці, які перебували в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України обов`язково направляються на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби та встановлення причинного зв`язку захворювань (травм, поранень, контузій, каліцтв) за рішенням начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи) на підставі подання начальника (керівника) лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець після звільнення з місць несвободи або за направленням прямих начальників від командира військової частини, йому рівних та вище.
Відповідно до п. 6.5 гл. 6 розд. II цього Положення для вирішення питання про потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або про потребу у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно), або потреби у тривалому лікуванні військовослужбовець направляється на медичний огляд начальником (керівником) відділення або профільним головним (провідним) фахівцем закладу охорони здоров`я (установи), у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи.
Згідно з абз. 2 та 3 п. 9 розд. І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва)) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку військово-лікарської комісії, рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Згідно з п. 15 розд. І зазначеного Порядку грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки. 
Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
З огляду на наведені положення законодавства для вирішення потреби у тривалому лікуванні військовослужбовець направляється на медичний огляд начальником (керівником) відділення або профільним головним (провідним) фахівцем закладу охорони здоров`я (установи), у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні. 
Медичний огляд ВЛК з метою визначення потреби у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. 
Висновок ВЛК оформлюється постановою ВЛК у формі свідоцтва про хворобу, довідки військово-лікарської комісії, протоколу засідання військово-лікарської комісії.
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку військово-лікарської комісії, рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
В матеріалах справи дійсно відсутні відповідне направлення позивача на медичний огляд для вирішення потреби у тривалому (понад чотири місяці від початку лікування) лікуванні, та, відповідно, відсутній висновок ВЛК про потребу позивача у такому тривалому лікуванні.
Проте, матеріалами справи підтверджено, що щодо періодів, щодо яких судом встановлено порушення прав позивача, позивач дійсно перебував на стаціонарному лікуванні (отримував медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаним із захистом Батьківщини, що підтверджено відповідними медичними документами, в тому числі висновком (постановою) військово-лікарської комісії.
За таких обставин ненадання відповідачу висновку ВЛК про потребу позивача у такому тривалому лікуванні не може свідчити про відсутність такого лікування та бути підставою для позбавлення позивача права на спірну додаткову винагороду.
З огляду на наведене порушене право позивача має бути захищене та відновлене в судовому порядку.
Отже позов підлягає задоволенню частково.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, і доказів понесення ним інших судових витрат до суду не подано, тому виходячи з положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_11 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_12 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць, за періоди з 08.01.2025 року по 22.05.2025 року, з 10.06.2025 року по 10.07.2025 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць, за періоди з 08.01.2025 року по 22.05.2025 року, з 10.06.2025 року по 10.07.2025 року.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення судом складено 23 січня 2026 року. 

Суддя Т.В. Логойда