Справа №442/9362/25 
Провадження №2/442/329/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: 
головуючого судді Медведика Л.О., 
за участю секретаря Далявської Л.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, укладений 16 липня 2016 року та зареєстрований у Дрогобицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №262.
Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_4 .
Вказує на те, що у них спочатку були хороші відносини, теплі та сімейні. Однак, згодом вони погіршились. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги, виявились різні погляди на життя. З липня 2024 року припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Відповідачка має іншого чоловіка. В зв`язку з цим він дійшов до висновку, що збереження їхньої сім`ї є безперспективним, так суперечить його інтересам.
Позивач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив задоволити позов.
Представником відповідача – адвокатом Возняком В.Й. подано відзив на позов, в якому відповідачка визнала позовні вимоги повністю. Разом з тим, подано заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. 
Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
З оглянутого свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого повторно, вбачається, що між сторонами 16 липня 2016 року був зареєстрований шлюб у Дрогобицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №262. 
З оглянутої копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.12.2021 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_3 . 
З оглянутої копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 24.08.2023 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син ОСОБА_4 .
Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). 
Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Більше того, відповідачкою позов визнано. 
 
Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.
Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання позивача будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого припинилось між сторонами почуття взаємної любові, поваги та дружби, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин протягом тривалого часу.
Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Крім того, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Суд вважає, що сім`я « ОСОБА_5 » остаточно розпалась і зберегти її неможливо. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують шлюбних відносин, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та дітей, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення. 
Висновок суду в даному випадку відповідає вимогам ст.112 СК України та п.10 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", згідно яких суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору.
Враховуючи наведене та керуючись ст.4,7,10,81,141, 263-266 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в :
Позов задоволити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 16 липня 2016 року в Дрогобицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №262.
Сторони не заявили клопотань про зміну прізвищ.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Сторони:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 .

Суддя Медведик Л.О.