СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року                               м. Харків                        Справа № 905/648/25  
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В., суддя Істоміна О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу позивача (вх.1981Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 25.08.2025 (суддя Чернова О.В., повний текст складено 25.08.2025) у справі №905/648/25
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, м.Харків,
до відповідача Фізичної особи-підприємця Толкачової Тетяни Аблемітівни, с.Маяки Краматорського району Донецької області,
про стягнення 9 195,23 грн., з яких 7 384,16 грн. – заборгованість з орендної плати, 1   072,65   грн. – пеня, 738,42 грн. – штраф

ВСТАНОВИВ:
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (далі – РВ ФДМУ по Донецькій та Луганській областях) звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Толкачової Тетяни Аблемітівни (далі – ФОП Толкачова Т.А.) про стягнення 9 195,23 грн., з яких 7   384,16   грн. – заборгованість з орендної плати, 1 072,65 грн. – пеня, 738,42 грн. – штраф.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна №0101Д/2019 від 05.11.2019.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 25.08.2025 у справі №905/648/25, ухваленим у порядку спрощеного позовного провадження, позов задоволено частково. Стягнуто з ФОП Толкачової Т.А. на користь Державного бюджету України заборгованість з орендної плати в розмірі 3   355,43   грн., пеню в розмірі 479,91 грн. та штраф у розмірі 335,54 грн. Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1   098,78 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
В основу рішення покладено наступні висновки суду. Відповідач підпадає під дію пп.4 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022 “Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану” (далі – Постанова №634), тому у спірних правовідносинах наявні підстави для нарахування орендної плати в розмірі 50%. При здійсненні розрахунку за спірний період судом також враховано наявну переплату у розмірі 673,31 грн. Перевіривши надані позивачем розрахунки пені та штрафу, суд встановив, що вони є неправильними, оскільки нараховані на заборгованість з орендної плати в розмірі 100%, у той час як суд дійшов висновку про неправомірність нарахування 100% орендної плати.

Не погодившись із означеним рішенням, РВ ФДМУ по Донецькій та Луганській областях через підсистему «Електронний суд» 15.09.2025 звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить:
скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 25.08.2025 у справі №905/648/25; 
прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з ФОП Толкачової Т.А. на користь Державного бюджету України заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 7   384,16 грн., пеню в сумі 1 072,65 грн. та штраф у сумі 738,42 грн.; 
стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в сумі 2   422,44 грн.;
стягнути з ФОП Толкачової Т.А. на користь РВ ФДМУ по Донецькій та Луганській областях витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3   633,60   грн. 
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає наступне. Безпідставними є висновки Господарського суду Донецької області про те, що відповідач не відноситься до орендарів, визначених пп.1-3 п.1 Постанови №634, та що відповідач підпадає під дію пп.4 п.1 Постанови №634 до змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України №512, та що у спірних правовідносинах наявні підстави для нарахування орендної плати в розмірі 50% у межах спірного періоду. Так, Донецька область визначена в пп.1 п.1 Постанови №634. Тільки змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2024 №512 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 р. №634», а саме доповненням пункту 1 Постанови №634 підпунктом 1-1 встановлено, що визначені території визначаються відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. У зв`язку із відсутністю законодавчого акту про скасування орендної плати у спірний період, Регіональним відділенням на підставі умов договору оренди правомірно нараховано орендну плату у розмірі 100%. 

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2025 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В., суддя Істоміна О.А.
Через підсистему «Електронний суд» 16.09.2025 від РВ ФДМУ по Донецькій та Луганській областях отримано клопотання (вх.10980) про долучення доказів надсилання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 25.08.2025 на адресу ФОП Толкачової Т.А., яка листом №5/23 від 14.08.2023 надана для листування (адреса реєстрації як тимчасово переміщеної особи).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2025, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на рішення Господарського суду Донецької області від 25.08.2025 у справі №905/648/25. Встановлено строк по 13.10.2025 (включно) для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв та/або клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги. Постановлено позивачу невідкладно направити копію апеляційної скарги на юридичну адресу місцезнаходження ФОП Толкачової Т.А., відповідні докази надати суду. Розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.
Через підсистему «Електронний суд» 25.09.2025 від позивача отримано клопотання (вх.11391) про долучення доказів направлення копії апеляційної скарги на юридичну адресу місцезнаходження ФОП Толкачової Т.А.

ФОП Толкачова Т.А. правом, наданим ст.263 Господарського процесуального кодекс України (далі – ГПК України), не скористалася, відзиву на апеляційну скаргу не надала. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст.263 ГПК України).
ФОП Толкачова Т.А. про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлялася належним чином - шляхом направлення ухвали від 22.09.2025 на юридичну адресу відповідача ( АДРЕСА_1 ), зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та на адресу листування (адресу реєстрації як тимчасово переміщеної особи – АДРЕСА_2 ). 
Відправлення повернуті на адресу суду із відміткою підприємства поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».
Згідно з ч.1 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Верховний Суд у постанові від 22.10.2024 у справі №910/18480/20 дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДРПОУ прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №904/9904/17, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 30.03.2023 у справі №910/2654/22.
Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку - суду (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, у постановах Верховного Суду від 14.06.2024 у справі №910/8002/23, від 11.06.2024 у справі №922/1988/23).
Ухвала Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2025, разом з іншим, була направлена на електронну адресу відповідача, яка вказана в позовній заяві. Документ доставлено до електронної скриньки ФОП Толкачової Т.А. 24.09.2025. 
Відтак, судом апеляційної інстанції здійснено всі можливі заходи з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи №905/648/25. 

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
05.11.2019 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (нині - РВ ФДМУ по Донецькій та Луганській областях) (орендодавець) та ФОП Толкачовою Т.А. (орендар) укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, №0101Д/2019 (далі – договір оренди).
За умовами п.1.1 договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно – нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 98,7кв.м цокольного поверху головного навчального корпусу (реєстровий номер – 38177113.1.РЛФФИУ014) (далі - майно), які розташовані за адресою: Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Батюка, 19, що обліковуються на балансі ДВНЗ “Донбаський державний педагогічний університет” (код ЄДРПОУ 38177113) (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 30.06.2019 і становить за незалежною оцінкою 348 849,00 грн. (без ПДВ).
Пунктом 1.2 договору оренди погоджено, що майно передається в оренду з метою розміщення їдальні, яка не здійснює продаж товарів підакцизної групи, у закладі освіти.
Згідно з п.2.1 договору оренди орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна. 
Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання покладається на орендодавця (п.2.4 договору оренди).
Відповідно до п.3.1 договору оренди орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку серпень 2019 року – 1   152,39   грн. 
Розмір орендної плати за перший місяць оренди листопад 2019 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за вересень, жовтень, листопад 2019 року.
Згідно з п.3.2 договору оренди нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.
Пунктом 3.3 договору оренди сторони погодили, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. 
У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування (п.3.4 договору оренди).
За умовами п.3.6 договору оренди орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. 
Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати, включаючи день оплати (п.3.7 договору оренди). 
Згідно з п.3.8 договору оренди у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.
Надміру сплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету, підлягає в установленому порядку заліку в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого заліку у зв`язку з припиненням орендних відносин – поверненню орендарю (п.3.9 договору оренди).
Пунктом 3.10 договору оренди сторони погодили, що зобов`язання орендаря щодо сплати орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку у розмірі, не меншому, ніж орендна плата за базовий місяць, який вноситься в рахунок орендної плати за останній місяць (останні місяці) оренди.
У разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу (п.3.11 договору оренди).
Відповідно до умов п.5.10 договору оренди орендар зобов`язується у разі припинення або розірвання договору повернути балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.
Пунктом 10.1 договору оренди сторони погодили, що цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 05.11.2019 до 04.10.2022 включно. 
Умови цього договору зберігають силу протягом усього строку цього договору, у тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством установлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати – до виконання зобов`язань (п.10.2 договору оренди).
Згідно з п.10.4 договору, у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця, цей договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. 
Відповідно до п.10.9 договору оренди, у разі припинення або розірвання цього договору, майно протягом трьох робочих днів орендар повертає балансоутримувачу. 
Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання між орендарем та балансоутримувачем акта приймання-передавання про повернення майна. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря (п.10.10 договору оренди).
Означений договір оренди підписано та скріплено печатками сторін.

Сторонами підписано розрахунок плати за перший (базовий) місць оренди державного нерухомого майна (додаток №1 до договору оренди).
За актом приймання-передавання (додаток №2 до договору оренди) орендодавець передав, а орендар прийняв державне майно - нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 98,7кв.м цокольного поверху головного навчального корпусу (реєстровий номер – 38177113.1.РЛФФИУ014), які розташовані за адресою: Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Батюка, 19, що обліковуються на балансі ДВНЗ “Донбаський державний педагогічний університет” (код ЄДРПОУ 38177113), з метою розміщення їдальні, яка не здійснює продаж товарів підакцизної групи, у закладі освіти, відповідно до договору оренди №0101Д/2019 від 05.11.2019. Вартість майна визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.06.2019 і становить за незалежною оцінкою 348   849,00 грн. (без ПДВ). Стан майна на момент укладення договору – потребує поточного ремонту. 

За змістом листа Фонду державного майна України №10-16-4516 від 24.02.2023 повідомлено, що відповідно до підпункту 1 пункту 1 постанови від 27.05.2022 №634 “Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану” (далі - Постанова №634) визначені орендарі, які звільняються від орендної плати державного та комунального майна на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31.12.2022, за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24.02.2022 або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24.02.2022 або раніше.
ФОП Толкачова Т.А. звернулася до РВ ФДМУ по Донецькій та Луганській областях із заявою №8/23 від 14.08.2023 про дострокове припинення договору оренди. За змістом заяви відповідач повідомив наступне. З 25.02.2022 орендоване приміщення не використовувалось внаслідок активних бойових дій. До закінчення воєнного стану поновлення роботи в орендованому приміщені є неможливим. Тому ФОП Толкачова Т.А. просила достроково припинити договір оренди нежитлового вбудованого приміщення Головного навчального корпусу за адресою: Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Батюка, 19, площею 98,7кв.м, що обліковуються на балансі ДВНЗ “Донбаський державний педагогічний університет” (договір №0101Д/2019) на підставі на підставі Постанови Кабінету міністрів України №634 від 27.05.2022  “Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану”. 
Крім того відповідач у заяві повідомив, що балансоутримувач приміщення евакуювався і тому відсутня об`єктивна можливість скласти та підписати акт повернення майна з оренди, тому просив вважати майно переданим з моменту отримання даної заяви. Відповідач також зазначив, що всі зроблені поліпшення залишає у приміщенні, обладнання з приміщення вивез; депозитний платіж не сплачував.
Як убачається з наявного на означеній заяві штемпелю, заява отримана позивачем 15.08.2023 за вх.№20/1056ВС. 
Наказом РВ ФДМУ по Донецькій та Луганській областях №83ВС від 22.08.2023, наказано: 
припинити достроково договір оренди від 05.11.2019 №0101Д/2019 з дати отримання орендодавцем заяви від орендаря про дострокове припинення договору, а саме: з 15.08.2023 (п.1 наказу); 
Відділу обліку, звітності та контролю за договорами оренди нерухомого майна Управління орендних відносин стосовно державного майна, зазначеного у п.1 наказу: повідомити орендаря та балансоутримувача про прийняте рішення щодо дострокового припинення дії договору оренди від 05.11.2019 №0101Д/2019 та про необхідність повернення державного майна з оренди орендарем балансоутримувачу шляхом підписання акта повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, що належить до державної власності та можливість формувати проєкт акта повернення та додатки до нього автоматично (пп.2.2 наказу); припинити нарахування плати до Державного бюджету України з дати акта повернення (пп.2.3 наказу). 
Позивач листом №20-03-02-1216ВС від 22.08.2023 звертався до відповідача із вимогою надати акт повернення з оренди нерухомого майна та сплатити заборгованість з орендної плати та нараховану пеню.
01.04.2024 орендарем та балансоутримувачем складено та підписано акт повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності. Означений акт підписаний відповідачем із зауваженнями. Так, ФОП Толкачова Т.А. зазначила, у тому числі, що не погоджується із нарахуванням орендної плати, оскільки не мала можливості користуватись орендованим майном з незалежних від неї обставин. Також відповідач зазначив, що неодноразово звертався із вимогою розірвати договір, однак відповіді не отримувала.
РВ ФДМУ по Донецькій та Луганській областях направляло ФОП Толкачовій Т.А. листи №20-03-1181ВС від 11.07.2024 та №20-03-632 від 08.05.2025 з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати та нараховані пеню та штраф.
Наявність облікованої, за твердженнями позивача, за відповідачем заборгованості з орендної плати за період з липня 2023 по 01.04.2024 включно у розмірі 7 384,16 грн. (з урахуванням переплати за попередні періоди в сумі 673,31 грн.) та наявність підстав для нарахування пені та штрафу стали причиною звернення РВ ФДМУ по Донецькій та Луганській областях з розглядуваним позовом до суду.

Судова колегія враховує наступне.
Правовідносини, що склалися між сторонами на підставі договору №0101Д/2019 від 05.11.2019, регулювалися положеннями законодавства про договір найму (оренди), зокрема положеннями Глави 58 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), параграфу 5 Глави 30 Господарського кодексу України (далі – ГК України), Закону України “Про оренду державного та комунального майна” (оскільки предметом договору є нерухоме майно, що знаходиться у державній власності).
У силу приписів ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк (ч.1). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди) (ч.2). Особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна" (ч.3). 
Статтею 283 ГК України врегульовано, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності (ч.1). За договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ) (ч.2). До відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.6).
За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст.762 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.
Згідно з ч.ч.1-5 ст.17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата визначається за результатами аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду.
Як зазначалося вище за текстом постанови, за умовами п.3.6 договору оренди орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.
Статями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України).
Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, договір оренди №0101Д/2019 від 05.11.2019 є припиненим з 15.08.2023; орендар та балансоутримувач склали та підписали акт повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, 01.04.2024. 
З матеріалів позовної заяви вбачається, що за період з липня 2023 по 01.04.2024 позивач нарахував та пред`явив до стягнення з відповідача 100% розміру орендної плати, яка перераховується до Державного бюджету України, у загальному розмірі 7   384,16 грн. (з урахуванням переплати станом на 01.08.2023 на суму 673,31 грн.).
При цьому за змістом позовної заяви Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях також зазначило, що у період з 24.02.2022 по 31.12.2022 орендаря було звільнено від орендної плати на підставі п.1 Постанови №634.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строк якого був неодноразово продовжений і який діє станом на теперішній час.
У зв`язку із запровадженням воєнного стану в Україні, Верховною Радою Законом України №2181-IX від 01.04.2022 внесено зміни до Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України “Про оренду державного та комунального майна” та доповнено пунктом 6-1, яким унормовано, що під час дії воєнного стану Кабінет Міністрів України може встановити інші правила передачі в оренду державного та комунального майна, ніж ті, що передбачені цим Законом, зокрема щодо: продовження договору оренди, зокрема щодо запровадження можливості автоматичного продовження договорів оренди, строк дії яких закінчується під час дії воєнного стану, на строк до припинення чи скасування та на чотири місяці після припинення чи скасування воєнного стану; припинення орендарем договору оренди.
Відповідно до пп.1 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022 “Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану” (у редакції, яка охоплює спірний період липень 2023 – 01.04.2024) на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31 грудня 2022р., за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24 лютого 2022р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі державного і комунального майна, зокрема, які використовують майно, розташоване в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану (Донецька область; Запорізька область в межах Бердянського, Василівського, Мелітопольського, Пологівського районів; Луганська область; Миколаївська область в межах Баштанського, Вознесенського районів (крім селищ міського типу Доманівка, Братське, м.Южноукраїнська), Миколаївського району (крім м.Миколаєва); Харківська область в межах Богодухівського району (крім мм.Валків, Богодухова, смт Краснокутськ), Ізюмського району, Куп`янського і Харківського районів (крім м.Мерефи, смт Нова Водолага, м.Харкова), Чугуївського району (крім м.Змієва); Херсонська область; Автономна Республіка Крим; м.Севастополь).
Відповідно до п.п.5 п.1 Постанови №634 (у редакції, яка охоплює спірний період липень 2023 – 01.04.2024) звільнення або перерахунок орендної плати відповідно до цього пункту здійснюється без окремого рішення орендодавця.
Згідно з п.16 Постанови №634 (у редакції від 27.05.2022, яка охоплює спірний період лютий-грудень 2023) орендодавцям державного та комунального майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови, а також продовження та припинення договорів оренди відповідно до пункту 5 цієї постанови починаючи з 24.02.2022.
Постанова Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022 набрала чинності 01.06.2022.
Як убачається з матеріалів справи, об`єкт оренди – нерухоме майно розташоване у м.Слов`янськ Донецької області та відноситься до Слов`янської міської територіальної громади. 
Щодо спірного періоду судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Наказом Міністерства юстиції України №1307/5 від 01.04.2022  затверджено Перелік адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану, до якого, зокрема, включено Донецьку область - Бахмутський район (крім міст Бахмут, Світлодарськ, Соледар, Часів Яр); Волноваський район; Краматорський район (крім міст Костянтинівка, Краматорськ, Лиман, Слов`янськ, смт Олександрівка); Маріупольський район; Покровський район (крім міст Добропілля, Красногорівка, Курахове, Новогродівка, Покровськ, Селидове); Горлівський район; Донецький район; Кальміуський район.
Означений Наказ Міністерства юстиції України №1307/5 від 01.04.2022 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції України №5840/5 від 27.12.2022, який набрав чинності 13.01.2023.
Підпунктом 1 пункту 1-2 постанови Кабінету Міністрів України №209 від 06.03.2022 “Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану” (у редакції станом на січень 2023) установлено, що протягом дії воєнного стану припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в межах адміністративно-територіальних одиниць, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих, інформація про які міститься в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.
У подальшому на підставі постанови Кабінету Міністрів України №469 від 09.05.2023 підпункт 1 пункту 1-2 постанови Кабінету Міністрів України №209 від 06.03.2022 викладено в наступній редакції: “припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в межах адміністративно-територіальних одиниць, що належать до територій активних бойових дій (крім територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації.
Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 (чинний у спірний період), Слов`янська міська територіальна громада з 24.02.2022 належить до територій можливих бойових дій.
Відтак, враховуючи, що наказ Міністерства юстиції України №1307/5 від 01.04.2022 втратив чинність у січні 2023, з огляду на те, що у спірний період (з липня 2023 по 01.04.2024) територія, на якій розташоване орендоване майно, не належала до територій активних бойових дій та відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України №209 від 06.03.2022 на такій території не припинено доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, Господарський суд Донецької області вірно виснував, що у спірний період на правовідносини сторін дія пп.1 п.1 Постанови №634 не розповсюджувалась. Означеним спростовуються протилежні доводи апелянта. 
Усупереч твердженням скаржника, саме лише зазначення в пп.1 п.1 Постанови №634 Донецької області (у межах якої в розглядуваному випадку розташоване орендоване майно), за відсутності віднесення м.Слов`янськ Донецької області (місцерозташування орендованого майна) у спірний період до адміністративно-територіальних одиниць, у межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, не свідчить про розповсюдження пп.1 п.1 Постанови №634 на спірні правовідносини сторін.     

Разом з тим, згідно з пп.4 п.1 Постанови №634 (у редакції, яка охоплює спірний період) на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022р. або раніше: орендарям, крім визначених підпунктами 1-3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації).
Судова колегія погоджується з висновками Господарського суду Донецької області про те, що оскільки відповідач (орендар) не відноситься до орендарів, визначених підпунктами 1-3 пункту 1 Постанови №634, остільки відповідач підпадає під дію пп.4 п.1 Постанови №634. У зв`язку із наведеним у спірних правовідносинах наявні підстави для нарахування орендної плати в розмірі 50%.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що при встановленні нерозповсюдження дії пп.1 п.1 Постанови №634 на орендаря, який знаходиться на території Донецької області (зокрема, як у розглядуваному випадку, коли орендар знаходиться на території можливих бойових дій), нарахування 100% розміру орендної плати є вочевидь несправедливим у порівнянні з іншими орендарями, які розташовані в інших регіонах України, однак до яких, зокрема, протягом 2023 року застосовувалася відповідна пільга.
Висновки суду першої інстанції про нарахування орендної плати в розмірі 50% відповідають закріпленим у ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства, серед яких справедливість вирішення спорів судом. 

Окрім вищевикладеного Східний апеляційний господарський суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
До Постанови №634 регулятором вносились зміни, якими розширювався перелік осіб та відносин, до яких застосовувалися пільгові умови. З 08.05.2024 регулятором Постанову №634 викладено в новій редакції (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №512 від 07.05.2024).
Проаналізувавши положення Постанови №634, як станом на дату її прийняття, так і з урахуванням внесених до неї змін, суд апеляційної інстанції робить висновок, що така постанова прийнята для зменшення фактичного фінансового навантаження на орендарів державного та комунального майна у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, для підтримання суб`єктів, які несуть надмірний тягар у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації. 
Покладення на відповідача обов`язку зі 100% оплати орендної плати в зоні можливих бойових дій суперечить цілям регулятора, які переслідувалися при прийнятті Постанови №634, особливо за умови надання певних пільг у сплаті іншим орендарям, які знаходяться на всій території України.
Відтак, за висновками суду апеляційної інстанції, у спірний період позивач мав право нараховувати орендну плату за договором оренди №0101Д/2019 від 05.11.2019 у розмірі 50% орендної плати, встановленої у договорі з урахуванням її індексації, а нарахування її позивачем у спірний період у розмірі 100% розміру орендної плати не відповідає вимогам нормативних документів, аналіз яких наведено вище.
Господарський суд Донецької області самостійно здійснивши розрахунок орендної плати за спірний період та перерахунок пені та штрафу на належний розмір боргу, дійшов висновку, що наявний розмір заборгованості з орендної плати становить 3 355,43 грн. (розмір заборгованості зменшено на переплату в розмірі 673,31 грн.), належний розмір пені складає 479,91 грн., правильним є наступний розмір штрафу – 335,54 грн.
Апеляційна скарга не містить жодних зауважень чи заперечень щодо арифметичної правильності здійсненого судом першої інстанції розрахунку. Відтак, враховуючи положення ст.269 ГПК України (межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції), рішення суду першої інстанції в частині здійснених розрахунків не перевіряється.

Судова колегія відхиляє посилання апелянта на висновки, зроблені Східним апеляційним господарським судом у постановах у справах №905/1233/24 та №905/1513/24, а також на висновки, зроблені Господарським судом Донецької області у рішеннях у справах №905/1459/24, №905/1552/24 та №905/554/25 щодо відсутності законодавчого акту про скасування орендної плати на період з 01.01.2023 по 07.05.2024.
Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин, посилання апелянта на висновки судів першої та апеляційної інстанцій в інших справах, зроблені за результатом оцінки наявних у матеріалах справ доказів за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів не вважає належними аргументами, що могли б бути підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Окрім вищевикладеного суд апеляційної інстанції враховує, що частиною 6 ст.762 ЦК України унормовано, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. У свою чергу, матеріали справи не містять належних та допустимих у контексті норм ГПК України доказів відсутності можливості у відповідача у спірний період використовувати об`єкт оренди. При цьому, як доречно зауважив місцевий господарський суд, сам по собі факт дії воєнного стану не свідчить про неможливість використання об`єкту оренди відповідачем.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У цій справі апелянтові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків Господарського суду Донецької області.
Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) у даному випадку не підтверджують ухвалення оскаржуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог у порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.
За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Донецької області від 25.08.2025 у справі №905/648/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 21.11.2025.

Головуючий суддя                                                                    О.Є. Медуниця

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк  

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна