ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 708/847/25		
Провадження № 22-ц/821/152/26		
Категорія: на ухвалу  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого  – Василенко Л. І., 
суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,
секретаря – Дмитенко В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 20 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва), про визнання батьківства,у складі: головуючого судді Попельнюха А. О., 

в с т а н о в и в :

У липні 2025 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до  ОСОБА_1 , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва), про визнання батьківства.
Просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 20 жовтня 2025 року позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.
Ухвала суду мотивована тим, що за наявних матеріалів справи неявка позивача є перешкодою для подальшого розгляду справи, оскільки відсутня об`єктивна можливість визначити якими доказами позивач має намір обґрунтовувати заявлені позовні вимоги та які ще не були долучені до матеріалів справи, що у свою чергу впливає на визначення обставин справи, які підлягають встановленню. Закриття підготовчого провадження за наведених обставин та призначення справи до судового розгляду позбавить позивача можливості змінювати позовні вимоги, у тому числі шляхом зміни предмета або підстави позову, позбавить можливості долучати до матеріалів справи додаткові докази та заявляти клопотання про їх витребування.
Ухвалу суду оскаржила відповідач ОСОБА_1 , вважаючи її такою, що постановлена при неповному з`ясуванню судом обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.
Просить скасувати ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 20 жовтня 2025 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду та прийняття рішення по справі.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ОСОБА_2 був призваний по мобілізації до лав Збройних Сил України та з даного часу був залучений у заходах, необхідних для оборони України, що підтверджується довідкою про службу в ЗСУ, яка була додана до позовної заяви.
Зазначає, що дана обставина також підтверджується довідкою № 4/2715 від 21.07.2025 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України.
Вказує, що позивачем також було подано заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначено причини неможливості явки до суду.
Вважає, що суд першої інстанції не дотримався норм ст. ст. 223, 257 ЦПК України.
Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
З огляду на наведене колегія суддів вважає за можливе розглянути цю справу у відсутність сторін у справі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення  ОСОБА_1 , переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. 
Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий суд виходив з того, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судові засідання 08 вересня 2025 року, 25 вересня 2025 року та 20 жовтня 2025 року.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 29.07.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, справа призначена до підготовчого засідання (а.с. 23-24).
01 серпня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 в якій останній зазначає, що не може бути присутнім в судовому засіданні, оскільки він перебуває у складі ЗСУ та виконує бойові завдання пов`язані із захистом Батьківщини, спрямовані на відсіч та стримування збройної агресії російської федерації, тому просив провести судове засідання без його присутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Позов підтримує у повному обсязі. До заяви позивачем додано довідку про те, що солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації (а.с. 28-29). 
Відповідач ОСОБА_1 на адресу суду направила заяву, якою повідомила, що позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Просила суд проводити розгляд справи у її відсутність (а.с. 34-35).
Ухвалою суду від 08.09.2025 підготовче засідання відкладено та зазначено про неможливість розгляду судом питань, віднесених до стадії підготовчого провадження. Явка сторін у засідання визнана судом обов`язковою (а.с. 39-40).
Про день, місце та час розгляду справи позивач повідомлявся належним чином, оскільки конверти із судовими повістками повернулися до суду із відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Така позиція суду відповідає судовій практиці Верховного Суду: постанови Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17).
Згідно долученої до апеляційної скарги довідки № 4/2715 від 21.07.2025, позивач ОСОБА_2 обіймає посаду стрільця-снайпера-розвідника та безпосередньо бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, перебуваючи в Донецькій області, Краматорському районі, Іллінівській сільській ТГ. 
Згідно ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 42 ЦПК України учасники справи мають право брати участь в судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.
Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, в тому числі позивача, зокрема частиною 5 цієї статті передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.
За змістом вимог ч. 5 ст. 223 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в підготовче засідання чи в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.
Повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Правове значення у цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Слід зазначити, що у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності.
ЄСПЛ у рішенні від 07 листопада 2017 року у справі «Sukhanov and Others v. Russia» (заяви №№ 56251/12, 23302/13, 53116/15) дійшов висновку, що присутність у судовому засіданні є правом, але не обов`язком позивача.
Як було зазначено вище, позивач в своїй заяві від 01 серпня 2025 року просив суд розглянути справу за його відсутності у зв`язку з перебуванням на військовій службі під час мобілізації.
Враховуючи, що матеріали справи підтверджують факт завчасного подання заяви про розгляд справи без участі позивача у суді першої інстанції у зв`язку із його перебуванням на військовій службі, визнання явки позивача обов`язковою при наявності даних про службу позивача у ЗСУ у зв`язку із мобілізацією, апеляційний суд визнає необґрунтованими висновки районного суду про залишення позову без розгляду з підстав подвійної неявки позивача в судове засідання.
Згідно із ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 20 жовтня 2025 року – скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 23 січня 2026 року.

Головуючий  Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков