Справа № 367/13714/25
Провадження №3/367/223/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України
19 січня 2026 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кухленко Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, -
встановив:
07.11.2025 о 00 год 03 хв за адресою: м. Ірпінь, вул. Північна, 85, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Oktavia д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження на огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином. Захисник Масюк Г.С. подала заяву в якій просила справу розглядати без її участі та особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 . 
Виходячи з норм закріплених у статті 268 КУпАП, присутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративні правопорушення передбачені ст.130 КУпАП не обов`язкова.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Масюк Г.С. подала клопотання, у якому просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки: наявним у матеріалах справи відеозаписом не зафіксовано факт керування транспортним засобом  ОСОБА_1 ; під час складання процесуальних документів працівником поліції були зазначені додаткові ознаки, які фактично не були виявлені та не були повідомлені ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 направлення на проведення медичного огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння, разом з пропозицією пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не вручалося; незважаючи на надання ОСОБА_1 згоди на проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, працівники поліції жодних фактичних дій, спрямованих на реалізацію такого огляду на місці або у медичному закладі, не вчиняли; працівники поліції ввели в оману ОСОБА_1 , вказавши, що останній має право відмовитися від проходження огляду на визначення стану сп`яніння; працівниками поліції було порушено порядок проведення відеозйомки, оскільки доданий до матеріалів справи відеозапис не вівся безперервно та працівники поліції знімали з себе бодікамери та залишали на службовому автомобілі; під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його процесуальні права.
Статтею 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичних чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень частин 2 - 6 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зазначеному вище порядку та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зрозумілою та не передбачати її неоднозначного тлумачення. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейських може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
З системного аналізу вказаної норми вбачається, що на працівників поліції, як посадових осіб, уповноважених на складання протоколу, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст. ст. 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.
Згідно положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За змістом ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.
Вивчивши матеріали адміністративної справи, оглянувши відеозапис з нагрудних камер, беручи до уваги клопотання адвоката про закриття провадження у справі, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Стаття 266 КУпАП чітко регламентує, що у випадку проведення процедури огляду з порушенням вимог вказаної статті, вважається недійсним. Тобто, законодавець надає чітку вказівку, що при проведенні огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння повинні бути дотримані вимоги Інструкції. Аналіз фактичних обставин, які встановлюються із відеозапису указує на недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з.  НОМЕР_2 , оскільки відеоматеріали надані працівниками поліції не містять таких даних, у зв`язку з тим, що відеофіксація розпочинається із розмови працівників поліції із ОСОБА_1 , тобто відсутні докази зупинення працівниками поліції автомобіля Skoda Octavia д.н.з.  НОМЕР_2 . 
Крім того, процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 3 розділу І Інструкції №1452/735 передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.Аналізуючи доданий до матеріалів справи відеозапис, судом встановлено, що ОСОБА_1 було повідомлено про наявність у нього такої ознаки алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота. 
У той же час, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів додатково зазначено такі ознаки, як хитка хода, мляве мовлення, почервоніння обличчя та очей; у направленні на медичний огляд вказано про наявність у ОСОБА_1 таких ознак як запах алкоголю з ротової порожнини, мляве мовлення та почервоніння обличчя, без зазначення таких ознак, як хитка хода та почервоніння очей; у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено запах алкоголю з порожнини рота, мляве мовлення та почервоніння шкірного покриву обличчя, без зазначення про хитку ходу та почервоніння очей.
Відтак суд погоджується з доводами сторони захисту щодо формального підходу працівників поліції до складання процесуальних документів, а також до зазначення в них ознак алкогольного сп`яніння, про наявність яких працівники поліції не повідомляли ОСОБА_1 .
Крім того, проаналізувавши наявне в матеріалах справи відео суд зауважує, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 декілька разів висловлював свою згоду пройти огляд як в медичному закладі, так і на місці знаходження транспортного засобу.Однак, працівниками поліції будь-яких дій, спрямованих на реалізацію такого огляду, вчинено не було, зокрема, після, згоди ОСОБА_1 на проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, працівники поліції не вручили ОСОБА_1 направлення на проведення такого огляду та не забезпечили його доставку до медичного закладу. Натомість, працівники поліції безпідставно змінили напрям спілкування, зокрема розпочали з`ясування питань, не пов`язаних із встановленням стану алкогольного сп`яніння (з`ясовували чи вживає ОСОБА_1 наркотичні речовини, оглядали мобільний телефон).
У свою чергу, після згоди ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці, працівники поліції також не забезпечили проведення такого огляду за допомогою спеціального технічного засобу.
Таким чином, працівники поліції, попри надану ОСОБА_1 згоду на проходження огляду як у медичному закладі, так і на місці зупинки транспортного засобу, не вчинили жодних дій, спрямованих на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у спосіб, передбачений законом. Невручення направлення до медичного закладу, незабезпечення доставки особи для проходження огляду, а також непроведення огляду із застосуванням спеціального технічного засобу свідчать про істотне порушення встановленої процедури, що унеможливлює визнання отриманих матеріалів належними та допустимими доказами.
Суд також зазначає, що зі змісту наведених нормативно-правових актів убачається обов`язок водія на законну вимогу працівника поліції пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. За таких обставин надання працівниками поліції роз`яснень ОСОБА_1 щодо наявності у нього права відмовитися від проходження відповідного огляду не узгоджується з вимогами законодавства та могло вплинути на обрання ним варіанту поведінки, зокрема на прийняття рішення про відмову від проходження медичного огляду.
Крім того, відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВСУ 18.12.2018 р. № 1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Разом із тим, відеозапис, що міститься в матеріалах справи, не є безперервним, зокрема відсутня відеофіксація подій протягом 38 хвилин, у зв`язку з чим вказаний запис не відображає повної та безперервної процедури оформлення адміністративного матеріалу. Більше того, з наданого відеозапису вбачається, що працівники поліції з метою уникнення фіксації спілкування з ОСОБА_1 знімали бодікамери та залишали їх на службовому транспортному засобі. За таких обставин суд позбавлений можливості встановити суть, зміст та характер спілкування між працівниками поліції та ОСОБА_1 , що ставить під сумнів повноту, об`єктивність і достовірність зафіксованих доказів. 
Статтею 256 КУпАП передбачено, що при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Проте, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його процесуальні права, що є порушенням процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Наведене дає підстави стверджувати про те, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з суттєвими порушеннями порядку, визначеного чинним законодавством, а тому вважається недійсним.
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. ст.130,247,251,256,266,283,284 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в:
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання у 10-ти денний строк, з дня винесення такої постанови, апеляційної скарги. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя:       Д.С. Кухленко