Справа № 161/6313/25  Провадження №33/802/23/26 	Головуючий у 1 інстанції:Смокович М. В. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань Зубрицької А.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Александрова Д.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О. (в режимі відеоконференції), подану в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Луцькогоміськрайонного суду Волинської області від 18вересня 2025 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22 березня 2025 року о 08 год 49 хв, на вул. Межова, що у с. Полонка, Луцького району, керував транспортним засобом марки «VolkswagenPassat» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі–ПДР).
Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, захисник ОСОБА_1 –адвокат Александров Д.О подав апеляційну скаргу, у якій просив її скасувати, як незаконну та необгрунтовану через неповноту з`ясування судом усіх обставин вчиненого, однобічну оцінку доказів. Стверджує, що подія правопорушення фактично не відбулась, оскільки відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у процесуально належному розумінні, зафіксована не була, оскільки ОСОБА_1 наполягав на проведенні огляду у медичному закладі, про що ним було заявлено у присутності свідка ОСОБА_2 , у перервах між записами поліцейських, який вважає недопустимим доказом через його фрагментарність. Покликаючись на викладене, просить постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2025 року скасувати. Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях події та складу даного правопорушення. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника– адвоката Александрова Д.О., які подану апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити, доходжу такого висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано. 
Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Так факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №278258 від 22березня 2025 року, за змістом якого перший керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з зафіксованими у нього ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, у якому зафіксовано аналогічні ознаки такого стану, а також відмову від проходження огляду, у встановленому законом порядку; даними рапорту інспектора сектору адміністративної практики Луцького РУП ГУНП у Волинській області Тетяни ЛІТВІНЦОВОЇ, про отримання ним посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 з терміном дії з 05 вересня 2012 до 05 вересня 2062 року, що цілком підставно враховано судом при накладенні на ОСОБА_1 безальтернативного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами; даними рапорту поліцейського, яким підтверджується факт його відсторонення від керування транспортним засобом, а також відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського який,з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття належним, допустимим та достатнім доказом його вини.
Зазначені докази у їх сукупності та взаємозв’язку, цілком обгрунтовано взяті до уваги судом і протилежного, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено. 
Не убачаються спроможними також доводи апеляційної скарги про те, що стосовно ОСОБА_1 було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, зокрема, поліцейськими, його не доставлено у найближчий заклад охорони здоров’я.
Даючи пояснення, при розгляді даної справи у місцевому суді, сам ОСОБА_1 не зміг ствердно та однозначно пояснити, коли погодився на проходження огляду у лікарні, до оформлення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення чи після. 
Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського стверджується, що останній, на вимогу поліцейських, чітко та однозначно, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому закладі охорони здоров`я, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння - відмовився. 
Причина фрагментарності відеозапису, який зупинявся поліцйеським виключно на період оформлення даних адміністартивних матеріалів, і така обставина на допустимість його як доказу впливу немає, через те, що на ньому відображено фактично увесь перебіг події вчиненого, з моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 і до оформлення стосовно нього за ч. 1 ст. 130 протоколу про адміністративне правопорушення. Поміж тим, захисником не заперечується дійсність зафіксованих на ньому подій фактичним обставинам вчиненого, як і відображення на ньому саме ОСОБА_1 , поведінка якого після відновлення запису, жодним чином не свідчить про його бажання у проходженні огляду на стан сп’яніння, саме у медичному закладі. 
Відповідно до викладеного, а також, зважаючи на зміст акту огляду, направлення на огляд, у яких зафіксовано відмову від такого, які підписані особисто ОСОБА_1 , суддею слушно оцінено пояснення свідка ОСОБА_2 , як такі, що не слід брати до уваги, в контексті їх невідповідності як матеріалам справи,, так і фактичним обставинам вчиненого.
Також ОСОБА_1 особисто підписано протокол із відміткою «згідний», який захисник, на власний розсуд, безпідставно, трактує як бажання першого пройти огляд у медичному закладі. Аналіз зафіксованих на відео обставин вчиненого, не викликає неоднозначного сприйняття поведінки ОСОБА_1 , як безпідставно вважає захисник.
Відтак, вимога поліцейського про прохолдження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання, стверджується сукупністю наявних у справі належних та допустимих доказів.
Тому, доходжу висновку про законність оскарженої постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2025 року та відсутність підстав для задоволення поданої захисником апеляційної скарги, з наведених у ній мотивів
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О., подану в інтересах ОСОБА_1 без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2025 року стосовно нього - без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: