Справа № 149/4254/25
Провадження №2-а/149/117/25 
РІШЕННЯ 
Іменем України
21.01.2026 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Гончарук-Аліфанової О. Ю.,
при секретарі Зоріній О. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Костюка Сергія Миколайовича до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
29 грудня 2026 року представник ОСОБА_1 адвокат Костюк С. М. звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ДПП про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП Шевченка О. О. ЕНА 6412208 від 25 грудня 2025 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, за те, що він 25 грудня 2025 року о 21:4 год. в м. Хмільник по вул. Північна, 1, керував транспортним засобом "Volvo FM 9", д.н.з. НОМЕР_1 , у якого шини мають місцеві пошкодження, що оголяють корд, чим порушив п. 31.4.5. б ПДР України, та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. Представник позивача стверджує, що обставини, зазначені в постанові, не відповідають вимогам закону та дійсним обставина події, оскільки пошкоджень, зазначених в постанові шини транспортного засобу "Volvo FM 9", д.н.з. НОМЕР_1 , не мали, а наявні на шинах тріщини є незначними пошкодженнями верхнього шару, притаманними для транспортних засобів з такою вантажопідйомністю, не оголюють корд, а відтак в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення. Враховуючи викладене, представник позивача просив оскаржувану постанову визнати протиправною та скасувати, стягнути з ДПП судові витрати, що складаються з витрат на сплату судового збору.
Ухвалою суду від 30 грудня 2025 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників. Відповідачам визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.
12 січня 2026 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив у позові відмовити, зважаючи на наступне. 25 грудня 2025 року нарядом БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП під час несення служби по вул. Північна, 1, в м. Хмільник Вінницької області, близько 21 год 44 хв виявлено транспортний засіб - VOLVO, д.н.з НОМЕР_1 , щодо якого згідно бази ІПНП були відсутні відомості про чинність полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В ході з?ясування обставин та факту правопорушення, поліс обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності на ТЗ яким керував позивач був чинний, однак крім цього поліцейським було встановлено, що на осі даного ТЗ, встановлено шини із місцевими пошкодженнями, які оголюють корд, що в свою чергу є порушенням вимог підпункту «б» пункту 31.4.5 ПДР України та ДСТУ 3649:2010. В результаті чого, поліцейським було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6412208 від 25 грудня 2025 року з накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 340 грн.
Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Так, ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність зокрема за керування водієм транспортним засобом, що має несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Підпунктом б п. 31.4.5. ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.
Згідно постанови про адміністративне правопорушення ЕНА № 6412208 від 25 грудня 2025 року, постановленої поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП Шевченком О. О., 25 грудня 2025 року о 21:4 год. в м. Хмільник по вул. Північна, 1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Volvo FM 9", д.н.з. НОМЕР_1 , у якого шини мають місцеві пошкодження, що оголяють корд, чим порушив п. 31.4.5. б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.
За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року по справі №743/1128/17, від 15 листопада 2018 року по справі № 524/5536/17, від 23 жовтня 2019 року по справі №357/10134/17.
На підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення представником відповідача було надано відеозапис із нагрудної відеокамери працівників поліції ,на якому інкримінованих позивачу порушень, а саме пошкодження шини (порізи та розриви), які оголюють корд, не відображено. Шини мають пошкодження верхнього шару шини, у вигляді тріщин, однак пошкодження корду на відеозаписі, або на доданих фото, не зафіксовано.
При цьому, суд враховує, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.
Принцип презумпції невинуватості полягає у тому, що саме поліцейський має довести скоєння адміністративного правопорушення. Водій не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Всі дії працівників поліції мають відповідати вимогам законодавства, так як докази, отримані незаконним шляхом, не мають юридичної сили.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.
Стаття 247 КУпАП зазначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поліцейський 2 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП Шевченко О. О. при прийнятті оскаржуваної постанови порушив зазначені вище норми КУпАП, доказів винуватості позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та правомірності рішення поліцейського, суду не надано, вимоги позивача щодо скасування постанови знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому позов підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем понесено судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 484,48 грн., а тому дані витрати у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню з ДПП на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 251, 280 КУпАП, ст. ст. 77, 79, 132, 134, 139, 162, 205, 246, 250, 286 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задоволити.
Скасувати постанову ЕНА № 6412208 від 25 грудня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а провадження у справі - закрити.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 (сорок вісім) копійок.
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду апеляційним судом апеляційної скарги.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник позивача: адвокат Костюк Сергій Миколайович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ТР № 000408 від 12 грудня 2019 року.
Відповідач: Департамент патрульної поліції, код ЄДРПОУ: 40108646, адреса: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ.

Суддя: