П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/7387/25	

Перша інстанція: суддя Ярощук В.Г.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду
у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,
суддів – Бойка А.В., Єщенка О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Миколаївській області), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність щодо неврахування додаткової вислуги років від часу призову на військову службу за призовом під час мобілізації до дня фактичного звільнення;
- зобов`язати відповідача врахувати додаткову вислугу років від часу призову на військову службу під час мобілізації до дня фактичного звільнення виходячи із 26 років військової служби та здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.06.2025 за вислугу років у розмірі 68 % сум грошового забезпечення.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію, призначену за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі – Закон № 2262-XII). На його звернення до територіального органу Пенсійного фонду про здійснення перерахунку пенсії, із врахуванням додаткової вислуги, отримав відмову. На переконання позивача, така бездіяльність відповідача є протиправною, оскільки відповідно до частин 3 та 4 статті 2, частини 2 статті 51, частин 1 та 2 статті 63 Закону № 2262-ХІІ пенсіонерам, яким призначена пенсія на підставі цього Закону, та які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняті на військову службу за контрактом до Збройних Сил України, мають право на перерахунок пенсійного забезпечення з урахуванням додаткової вислуги років від часу такого призову на військову службу до дня фактичного звільнення.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року позов ОСОБА_1 – задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо неврахування додаткової вислуги років ОСОБА_1 від часу прийняття його на військову службу за контрактом до дня фактичного звільнення, а саме: з 27.09.2019 по 03.06.2024.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.05.2025 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
В задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовив.
В апеляційній скарзі, ГУ ПФУ в Миколаївській області посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Апелянт не погоджується із висновками суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову на військову службу під час мобілізації до дня фактичного звільнення. Як зазначає апелянт, за наслідками опрацювання поданих позивачем документів та з урахуванням документів наявних в пенсійний справі встановлено, що в разі проведення перерахунку розміру його пенсії, з урахуванням додаткової вислуги років від часу повторного прийняття на службу до дня демобілізації або звільнення з військової служби, позивач буде одержувати пенсію по лінії Міністерства оборони України, та вважає, що для перерахунку пенсії позивача, з врахуванням додаткової вислуги років без врахування грошового забезпечення за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, підстав не вбачається.
ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу посилаючись на доводи, які ідентичні доводам викладеним у позовній заяві, та які узгоджуються із висновками суду першої інстанції, зазначає про безпідставність поданої скарги. Рішення суду вважає законним та обґрунтованим у зв`язку з чим, в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а рішення суду – залишити без змін.
Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України дана справа відноситься до категорії незначної складності.
Пункт 2 частини 1 статті 263 КАС України визначає, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачу з 01.10.2010 призначена пенсія за вислугу років, відповідно до положень Закону №2262-XII у розмірі 53 % грошового забезпечення за посадою в органах внутрішніх справ.
У період з 27.09.2019 по 03.06.2024 позивач проходив військову службу у Збройних Силах України за контрактом.
Згідно Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.06.2024 № 160 у зв`язку зі звільненням з військової служби ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення ВЧ НОМЕР_1 з 03.04.2024. Згідно вказаного Наказу вислуга років позивача у Збройних Силах України станом на 03.06.2024 у календарному обчисленні становить 24 роки 09 місяців 28 днів.
Відповідно до Розрахунку від 31.01.2025 № 187 вислуги років військовослужбовцю на пенсію, календарна вислуга років ОСОБА_1 становить 24 роки 09 місяців 10 днів, загальна вислуга – 26 років 02 місяці 05 днів, а кількість повних років вислуги на пенсію 26 років.
04.06.2024 ОСОБА_1 подав до територіального органу Пенсійного фонду заяву про повідомлення щодо звільнення з військової служби з 03.06.2024, до якої додав копію Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.06.2024 № 160.
Листом від 06.08.2024 № 2100-0307-9/34160 ГУ ПФУ в Херсонській області надіслало пенсійну справу ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Миколаївській області за належністю та повідомило про припинення виплати йому пенсії з 01.09.2024.
Згідно з протоколом ГУ ПФУ в Миколаївській області за пенсійною справою №2103002503-МВС від 09.08.2024 ОСОБА_1 виплачується з 01.09.2024 пенсія за вислугу років у розмірі 53 % його грошового забезпечення, а саме: в розмірі 12351,99 грн.
Відповідно до перерахунку пенсії за пенсійною справою № 2103002503-МВС розмір пенсії за вислугу позивача з 01.04.2025 становить 15699,99 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслав до ГУ ПФУ в Миколаївській області супровідним листом від 27.03.2025 № 9/1/5556 для долучення до пенсійної справи грошовий атестат від 04.06.2024 № 862/2998, довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 04.06.2024 № 862/2987, довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 04.06.2024 № 862/2993, копію витягу із наказу від 31.05.2024 № 15-РС, копію витягу із наказу від 03.06.2024 № 160 та копію розрахунків вислуги років від 31.01.2025 № 187.
Згідно з перерахунком пенсії за пенсійною справою № 2103002503-МВС від 31.07.2025, у зв`язку з уточненням роботи пенсіонера/влаштування на роботу або її припинення ГУ ПФУ в Миколаївській області провело з 01.05.2025 перерахунок розміру пенсії позивачу, однак її розмір не змінився і надалі складає 15699,99 грн.
20.05.2025 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою, у якій просив врахувати додаткову вислугу років від часу призову на військову службу за призовом під час мобілізації до дня фактичного звільнення виходячи із 26 років вислуги, а також перерахувати та виплатити пенсію за вислугу років у розмірі 68 % грошового забезпечення.
Листом від 04.06.2025 № 8352-7325/Д-02/8-1400/25 ГУ ПФУ в Миколаївській області відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що для перерахунку його пенсії з врахуванням додаткової вислуги років без врахування грошового забезпечення за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, підстав не вбачається.
Вважаючи такі таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмова ГУ ПФУ в Миколаївській області у проведенні перерахунку пенсії позивача на тій підставі, що у нього відсутні дані про грошове забезпечення за останні 24 місяці за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, є протиправною. Відтак суд визнав протиправною бездіяльність органу Пенсійного фонду щодо неврахування додаткової вислуги років позивача від часу прийняття його на військову службу за контрактом (27.09.2019) до дня фактичного звільнення (03.06.2024) та задовольним позовні вимоги в цій частині.
Водночас, позовні вимоги зобов`язального характеру, зокрема, щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачу з 01.06.2025 у розмірі 68 % сум грошового забезпечення, суд задовольнив частково, оскільки документи про розмір грошового забезпечення останнього за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням не були розглянуті відповідачем, а тому суд вважав, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача повторно розглянути подані документи та прийняти відповідне рішення, урахуванням висновків суду.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (далі - Указ № 64/2022), у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною 1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Отже, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом № 64/2022, не обмежені конституційні права і свободи людини і громадянина, які встановлені статтею 46 Конституції України.
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі і вище Закон - №2262-ХІІ) є спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі.
Відповідно до частини 1 та 3 статті 1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Згідно з частинами 3 і 4 статті 2 Закону № 2262-ХІІ пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.
Зазначений у частині третій цієї статті порядок збереження, нарахування та виплати пенсій поширюється на пенсіонерів з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, прийнятих на службу на посади поліцейських до підрозділів поліції особливого призначення.
Частини 1, 2 статті 63 Закону України №2262-ХІІ визначають, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Положення частини 2 статті 51 Закону №2262-ХІІ визначають, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Отже, пенсіонери, яким призначена пенсія на підставі Закону №2262-ХІІ, та які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняті на військову службу за контрактом до Збройних Сил України, мають право на перерахунок пенсійного забезпечення з урахуванням додаткової вислуги років від часу такого призову на військову службу до дня фактичного звільнення.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Порядок № 3-1). 
Абзац 1 пункту 2 розділу І Порядку № 3-1 визначає, що заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі – уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.
Пункт 3 розділу I Порядку № 3-1 встановлює, що заява про призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого годувальника, який отримував пенсію відповідно до Закону, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (заява про призначення/перерахунок пенсії (додаток 1 до цього Порядку)), припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (заява про виплату пенсії (додаток 2 до цього Порядку)), заява про працевлаштування (звільнення) (початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), прийняття (звільнення) на (зі) службу (служби) (додаток 3 до цього Порядку), заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4 до цього Порядку), заява про виплату одноразової грошової допомоги (додаток 5 до цього Порядку), заява про виплату допомоги на поховання (додаток 6 до цього Порядку) подається заявником до органу, що призначає пенсію.
Відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу ІІ Порядку № 3-1 для виплати пенсії пенсіонерам з урахуванням загальної (додаткової) вислуги відповідно до частин другої-четвертої статті 2 Закону подаються документи, передбачені підпунктами 1-7 цього пункту.
Згідно з підпунктами 1-7 пункту 2 розділу ІІ Порядку № 3-1 до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються такі документи:
1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (додаток 7 до цього Порядку);
2) витяги з наказів про звільнення та (або) виключення зі списків особового складу (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню) або їх копії;
3) розрахунок вислуги років для призначення пенсії / виписка з розрахунку вислуги років для призначення пенсії або їх копії (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню);
4) грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (додаток 8 до цього Порядку);
5) військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію);
6) документи про страховий стаж особи, які передбачені підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 №1566/11846;
7) документи, що підтверджують право на встановлення особі надбавок, підвищень та інших доплат (за наявності), які передбачені пунктом 4 цього розділу;
З огляду на наведене, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, в контексті спірних правовідносин, є збільшення вислуги років у пенсіонерів із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за Законом № 2262-ХІІ, у разі призову їх на військову службу, зокрема під час мобілізації, або прийняття за контрактом на військову службу, що може бути реалізовано шляхом звернення із відповідною заявою пенсіонера, поданою безпосередньо до територіального органу Пенсійного фонду України та доданими до неї документами.
Водночас основним документом, який необхідний для здійснення територіальним органом Пенсійного фонду України виплати пенсії з урахуванням додаткової вислуги відповідно до частини третьої статті 2 Закону №2262-ХІІ ініційованої за заявою пенсіонера, є розрахунок вислуги років.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2025 у справі № 580/460/24.
Відповідно до абзацу 3 пункту 2.12 розділу ІІ Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530, (далі – Положення № 530), обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсій здійснюється фінансово-економічними управліннями командувань видів Збройних Сил України за поданням відповідних підрозділів персоналу – особам офіцерського складу, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу управлінь (відділів) оперативних (повітряних) командувань, з`єднань і військових частин, що належать до їх складу, а також офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу військових частин, підпорядкованих Міністерству оборони України, що займають посади, призначення на які здійснюються наказами командувачів військ оперативних командувань, командирів повітряних командувань (по особовому складу), їм відповідних і нижче.
Пункт 2.13 розділу ІІ Положення № 530 визначає, що при обчисленні вислуги років на пенсію військовослужбовцям, які підлягають звільненню з військової служби, складається розрахунок вислуги років військовослужбовця на пенсію (додаток 3). У розрахунку зазначаються всі календарні періоди військової служби і окремо періоди, що зараховуються до вислуги років на пільгових умовах, а також загальна вислуга років на пенсію.
Пункт 2.15 розділу ІІ Положення № 530 визначає, що попередній розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію складається відповідним управлінням (відділом) персоналу та передається разом з особовою справою до фінансового органу (пункт 2.12 цього розділу), який складає основний розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію і повертає його в управління (відділ) персоналу для долучення до особової справи військовослужбовця.
Вислуга років розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення військовослужбовця. Розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію не складається для військовослужбовців, щодо яких на дату запланованого звільнення не дотримуються умови призначення пенсії, зазначені у статті 12 Закону.
Після звільнення військовослужбовця з військової служби зазначений примірник особової справи разом з основним розрахунком вислуги років надсилається в обласний ТЦКСП за обраним військовослужбовцем місцем проживання, а попередній розрахунок залишається у справах фінансового органу та зберігається протягом трьох років.
Згідно з пунктом 2.18 розділу ІІ Положення № 530 обласний ТЦК та СП при призначенні пенсій перевіряє розрахунки вислуги років і додатково включає період неврахованої служби військовослужбовців з дня складення розрахунку вислуги років по день звільнення з військової служби. При цьому невраховані періоди служби, передбаченої підпунктами 2 і 3 пункту 2.3 цього розділу, зараховуються до вислуги років на відповідних пільгових умовах. Підставою для зарахування цих періодів є підтвердження управління (відділу) персоналу або військової частини про те, що військовослужбовець у відповідний період мав право на таку пільгу, а для зарахування служби у високогірних місцевостях України – витяг з наказу командира військової частини.
Таким чином, органом, який наділений повноваженнями здійснювати підготовку документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, зокрема на комунікацію із відповідним структурним підрозділом компетентного органу, який наділений повноваженням на обчислення вислуги років, є обласний ТЦК та СП за обраним військовослужбовцем місцем проживання.
Натомість процедура приймання, оформлення і розгляд документів органами, що призначають пенсії, визначена розділом IV Порядку № 3-1, абзац 2 пункту 1 якого визначає, що заяви (крім заяви про призначення пенсії) приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
При прийманні документів працівник органу, що призначає пенсію:
1) ідентифікує заявника (його представника);
2) повідомляє інформацію щодо умов та порядку призначення пенсії;
3) реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта або іншого документа, що посвідчує особу. Фіксує й засвідчує виявлені розбіжності;
4) з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;
5) повідомляє заявника або посадову особу уповноваженого органу (структурного підрозділу) про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;
6) сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;
7) надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем, баз даних згідно з пунктом 15 розділу II цього Порядку;
8) видає заявнику або посадовій особі уповноваженого органу (структурного підрозділу) розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 9 до цього Порядку) та/або надсилає уповноваженому органу (структурному підрозділу) повідомлення про перелік документів, які необхідно подати додатково, та строк їх подання. Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі.
Окрім того, згідно пункту 3.14 розділу ІIІ Положення № 530 за запитом органів Пенсійного фонду України обласний ТЦК та СП (у межах своєї компетенції) доопрацьовує подані документи для призначення пенсії, а також надсилає додаткові документи (або їх завірені копії), які впливають на розмір пенсії. Водночас розрахунок вислуги років для призначення пенсії та витяги з наказів про звільнення і виключення військовослужбовця із списків військової частини долучаються до його особової справи для постійного зберігання.
Колегія суддів враховує, що Верховний Суд у постанові від 29.01.2025 у справі №580/460/24, за наслідком розгляду справи за подібних правовідносин, указав, що процедура дооформлення пакету документів для перерахунку пенсії, зумовлена відсутністю у територіальних органів Пенсійного фонду України компетенції самостійно вирішувати питання щодо обчислення вислуги років особам, які проходили військову службу. Водночас, неподання заявником безпосередньо до територіального органу Пенсійного фонду України для призначення (перерахунку) пенсії розрахунку вислуги років не зумовлює настання для нього негативного наслідку у вигляді відмови у перерахунку його пенсії з урахуванням додаткової вислуги років, оскільки пенсійний орган не позбавлений можливості вчинити активні дії щодо отримання від компетентного органу додаткових документів або повідомити заявника про необхідність їх надання з метою належного соціального захисту особливої категорії осіб, які брали участь у захисті Батьківщини.
Повертаючись до матеріалів справи, колегія суддів враховує, що відповідно до протоколу ГУ ПФУ в Херсонській області за пенсійною справою 2103002503 (МВС) від 01.10.2010 ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років у розмірі 53 % грошового забезпечення за посадою органів внутрішніх справ.
З 01.09.2024 пенсію за вислугу років позивачу виплачує ГУ ПФУ в Миколаївській області.
У період з 27.09.2019 по 03.06.2024 ОСОБА_1 проходив військову службу, що підтверджується військовим квитком останнього.
Листом від 27.03.2025 №9/1/5556 ІНФОРМАЦІЯ_1 направив до ГУ ПФУ в Миколаївській області для долучення до пенсійної справи ОСОБА_1 грошовий атестат від 04.06.2024 №862/2998, довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 04.06.2024 №862/2987 за період з червня 2022 року по травень 2024 року, довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 04.06.2024 №862/2993 за період з червня 2022 року по травень 2024 року, копію витягу із наказу від 31.05.2024 №15-РС, копію витягу із наказу від 03.06.2024 №160 та копію розрахунків вислуги років від 31.01.2025 №187.
20.05.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив врахувати додаткову вислугу років від часу призову на військову службу за призовом під час мобілізації до дня фактичного звільнення виходячи із 26 років вислуги, а також перерахувати та виплатити пенсію за вислугу років у розмірі 68 % грошового забезпечення.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що на день звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду про перерахунок пенсії за вислугу років у зв`язку зі збільшенням вислуги років, відповідач мав можливість здійснити перерахунок пенсії з урахуванням розрахунку вислуги років військовослужбовцю на пенсію від 31.01.2025 № 187, а також документів, які містять відомості про грошове забезпечення позивача за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням за відповідною штатною посадою.
З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність відмови ГУ ПФУ в Миколаївській області у проведенні перерахунку пенсії за віком із посиланням на відсутність даних про грошове забезпечення позивача за останні 24 місяці за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо неврахування додаткової вислуги років ОСОБА_1 від часу прийняття його на військову службу за контрактом (27.09.2019) до дня фактичного звільнення (03.06.2024).
Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог зобов`язального характеру, зокрема, про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.06.2025 у розмірі 68 % сум грошового забезпечення, з огляду на таке.
Відповідно до частини 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Абзац 1 частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача – суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Таким чином, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача за сукупності наступних умов:
1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача;
2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача;
3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів;
4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Абзац 2 частини 4 статті 245 КАС України визначає, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Враховуючи, що територіальний орган Пенсійного фонду за результатом розгляду поданих ІНФОРМАЦІЯ_2 документів не прийняв відповідне рішення, колегія суддів вважає, правильним висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву з прийняттям відповідного рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять аргументів, яким би не була надана правова оцінка судом першої інстанції. Будь-яких інших доводів, з боку апелянта, які б могли свідчити про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, апеляційна скарга не містить. За таких підстав, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
З огляду на наведене, слід констатувати, що рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, а тому підстав для скасування правильного по суті рішення колегія суддів не вбачає.
Відповідно до вимог статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Оскільки суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, колегія суддів вважає, що підстави для скасування судового рішення відсутні.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуюча суддя О. А. Шевчук 

суддя А. В. Бойко

суддя О. В. Єщенко