ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

22 січня 2026 року	Справа №160/31851/25 	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
05 листопада 2025 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, у якому позивач просить: 
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумський області від 14.10.2025 року № 047050033398 про відмову у призначенні мені пенсії за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, згідно ст. ст. 26,114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" після досягнення мною віку 50 років;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумський області для призначення мені пенсії за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зарахувати до мого пільгового стажу за Списком № 1 мої періоди роботи: з 01.11.1994 року по 14.08.2002 року, коли я працював електромонтером з ремонту електроустаткування металургійного виробництва, з 15.08.2002 року по 30.09.2007 року, коли я працював черговим електромонтером з обслуговування електроустаткування металургійного виробництва, з 01.10.2007 року по 31.01.2013 року, коли я працював електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування металургійного виробництва у філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" ПрАТ "Юкрейніан Кемікал Продактс", та призначити мені пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до п. 1) ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", після досягнення мною віку 50 років з 17.08.2025 року.
В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що після призначення пенсії за віком на пільгових умовах за результатами перевірки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №047050033398. Позивач не погоджується з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки вважає, що для підтвердження наявного пільгового стажу ним було надано всі необхідні підтверджуючі документи та на особу не може бути покладений тягар відповідальності за недоліки проведеної на підприємстві атестації робочих місць. На думку позивача, таке застосування судом вказаних вище норм права усуває колізію в їх застосуванні у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2025 року відкрито провадження у справі №160/31851/25, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Цією ж ухвалою відповідачам надано п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву.
Копію ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами адміністративного позову отримано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області 08.11.2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд», про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка про доставку електронного листа.
Відповідачем відзиву проти позову не було надано. З клопотаннями, заявами, поясненнями відповідач до суду не звертався.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
За результатами перевірки головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначеної ЕПС №047050033398 ОСОБА_1 було виявлено, що до пільгового стажу безпідставно враховано періоди роботи згідно довідки від 04.08.2025 року №197 з 01.11.1994 року по 14.08.2002 року, з 15.08.2002 року по 15.01.2003 року, з 16.01.2003 року по 31.05.2003 року, з 01.06.2003 року по 30.09.2007 року, з 01.10.2007 року по 31.01.2013 року, оскільки в наказі про результати атестації від 13.03.2001 відсутній цех №2, в наказі про результати атестації від 07.03.2007 року відсутнє відділення №1, в наказі про результати атестації від 20.09.2007 відсутні відділення №1,2. За період роботи з 01.11.1994 по 15.01.2003 в пільговій довідці від 04.08.2025 №197, виданої ПрАТ «Юкрейн Кемікал Продактс» не вірно зазначено позиції ( код КП) згідно Постанови №162 від 11.03.1994. Відсутня реорганізація філії «Вільногірський гірничо – металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейн Кемікал Продактс» в ПрАТ «Юкрейн Кемікал Продактс».
Внаслідок проведеної перевірки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області 14.10.2025 року прийнято рішення №047050033398 «Про скасування рішення про призначення пенсії від 05.09.2025 №047050033398 Тютюннику та винесення рішення про відмову в призначенні пенсії», яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 .
Рішенням про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №047050033398 наведено наступний розрахунок стажу ОСОБА_1 :
«Страховий стаж особи – 32 роки 5 місяців 15 днів, з них на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України – 0 років 0 місяців 0 днів.
Результати документів доданих до заяви:
Відповідно наданих документів до страхового стажу не враховано період навчання згідно довідки від 25.08.2024 року №263-25 з 01.09.1990 року по 01.06.1992 року, оскільки дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідає паспортним даним 16.08.1975 року.
До пільгового стажу не враховано періоди згідно довідки від 04.08.2025 року №197 з 01.11.1994 року по 14.08.2002 року, з 15.08.2002 року по 15.01.2003 року, з 16.01.2003 року по 31.05.2003 року, з 01.06.2003 року по 30.09.2007 року, з 01.10.2007 року по 31.01.2013 року, оскільки в наказі про результати атестації від 13.03.2001 відсутній цех №2, в наказі про результати атестації від 07.03.2007 року відсутнє відділення №1, в наказі про результати атестації від 20.09.2007 відсутні відділення №1,2. За період роботи з 01.11.1994 по 15.01.2003 в пільговій довідці від 04.08.2025 №197, виданої ПрАТ «Юкрейн Кемікал Продактс» не вірно зазначено позиції ( код КП) згідно Постанови №162 від 11.03.1994. Відсутня реорганізація філії «Вільногірський гірничо – металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейн Кемікал Продактс» в ПрАТ «Юкрейн Кемікал Продактс».
За наданими документами право на призначення пенсії за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 відсутнє, оскільки відсутній необхідний пільговий стаж.
Не погоджуючись з відомою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.
Відповідно до ст. 1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно з ч.1ст.24 Закону №1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Наведене кореспондується положенням ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч.4ст.24 Закону № 1058-IVперіоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також:
а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;
в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;
д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;
При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок та умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається:
1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:
чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;
жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. 
Відповідні положення містить і стаття 13 Закону «Про пенсійне забезпечення».
Так, згідно із ч.1 ст.13 Закону №1788 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;
жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Статтею 48 Кодексу законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Позивачем до матеріалів справи надано копію трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 19.07.2001р., що містить наступні записи стосовно спірних періодів роботи:
Дочірнє підприємство «Вільногірський державний гірничо – металургійний комбінат»;
-До вступу на Вільногірський державний гірничо – металургійний комбінат стажу роботи по найму не має;
-17.09.1992 прийнятий в будівниче управління №1 тесляром по 1 розряду. Наказ №1169 від 17.09.1992р.;
-01.11.1994 переведений в цех №2 електромонтажником по ремонту обладнання по 4 розряду. Наказ №201к від 20.10.1994р.;
-01.07.2000 присвоєно 5й розрядк електромонтажника по ремонту обладнання. Наказ №138к від 26.07.2000р.;
-15.08.2002 переведений там же електромонтажником по обслуговуванню електрообладнання ( черговим) 5 розряду. Наказ №186к від 19.08.2002р.;
-01.06.2003 переведений там же електромонтажником по ремонту та обслуговуванню електрообладнання ( черговим) енергослужби по 5 розряду. Наказ №140к від 10.05.2003р.;
-ДП «Вільногірський державний гірничо – металургійний комбінат» ДАК «Українські поліметали» 15 грудня 2004р. реорганізовано у філіал «Вільногірнський гірничо – металургійний комбінат» ЗАТ «Кримський Титан». Наказ від 16.12.2004р.;
-01.10.2007 переведений тимчасово на період призупинення роботи відділень №2,3 металургійного виробництва до відділення №1 металургійного виробництва електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання енергослужби по 5 розряду. Наказ №318к від 02.10.2007р.;
-Найменування підприємства філіал «Вільногірський гірничо – металургійний комбінат» ЗАТ «Кримський ТИТАН» з 05 травня 2011 року змінено на філіал «Вільногірський гірничо – металургійний комбінат» ПАТ «Кримський ТИТАН». Наказ від 26.04.2011р. №87;
-01.07.2012 переміщенний постійно в гірничо – транспортне виробництво електрослюсарем ( слюсарем) черговим і по ремонту обладнання ( МАУ) дільниці гірничих робіт № 2 одноковшових екскаваторів кар`єру № 7 по 5 розряду. Наказ №199-п від 31.05.2013р.;
-01.02.2015р. присвоєно 6й розряд електрослюсаря ( слюсаря) чергового і по ремонту обладнання (МАУ) дільниці гірничих робіт №2 одноковшових екскаваторів. Наказ №90к від 04.02.2015р.;
-01.03.2015 переведений там же на виробництві електрослюсарем ( слюсарем) черговим і по ремонту обладнання 2 категорії дільниці гірничих робіт кар`єру гірничого виробництва. Наказ №121п від 02.03.2015р.;
-Найменування підприємства філія «Вільногірський гірничо – металургійний комбінат» ПрАТ «Кримський ТИТАН» з 24.03.2015р. змінено на Філія «Вільногірський гірничо – металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс». Рішення акціонера №70 від 18.03.2015р.;
-30.04.2016 звільнений у зв`язку з переводом до ТОВ «Мотронівський гірничо – збагачувальний комбінат» п. 5 ст. 36 КЗпП України. Наказ №117П від 29.04.2016р.
Обов`язок щодо заповнення трудових книжок покладено саме на роботодавця.
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 р. затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція №58), чинної на момент внесення у трудову книжку позивача записів.
Відповідно до пункту 1.1 «Загальні положення» Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Пунктами 2.2, 2.3, 2.4 Інструкції передбачено, що до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до п. 2.6.Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
Відповіднодоп.2.27. Інструкції№58 запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться
порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.
Пунктом 4.1Інструкції №58 передбачено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
З аналізу наведених норм випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.
Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому, власне, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17.
В постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Крім трудової книжки до матеріалів справи надано довідку від 08.10.2025р. №323 Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс», видану ОСОБА_1 про те, що він працював повний робочий день у філії «Вільногірський гірничо – металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» та за період з 01.11.1994 року по 14.08.200р. виконував роботи з ремонту устаткування відділення №2 металургійного виробництва за професією «Еелектромонтер з ремонту устаткування», що передбачена списком 1 розділом VІІ підрозділом 17 код КП 10720000а-10065 Постанови КМУ від 11.03.1994р. №162. Накази про атестацію робочих місць №33 від 25.01.1995р., №112 від 13.03.2001р. погоджено з Головним Держекспертом з умов праці; за період з 15.08.2002 року по 15.01.2003р. виконував роботи з ремонту електроустаткування відділення №2 металургійного виробництва за професією «Електромонтер з обслуговування електроустаткування ( черговий), що передбачена списком 1 розділом VІІ підрозділом 17 код КП 10720000а-16596 Постанови КМУ від 11.03.1994р. №162. Наказ про атестацію робочих місць №112 від 13.03.2001р. погоджено з Головним Держекспертом області з умов праці; за період з 16.01.2003р. по 31 травня 2003р. виконував роботи з ремонту електроустаткування відділення №2 металургійного виробництва за професією «Електромонтер з обслуговування електроустаткування ( черговий), що передбачена списком 1 розділом VІІ підрозділом 17 код КП 7.17а Постанови КМУ від 16.01.2003р. №36. Наказ про атестацію робочих місць №112 від 13.03.2001р. погоджено з Головним Держекспертом області з умов праці; за період з 01 червня 2003 року по 30 вересня 2007 року виконував роботи з ремонту та обслуговування електроустаткування відділення №2 металургійного виробництва за професією «Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування ( черговий)», що передбачена списком 1 розділом VІІ підрозділом 17 код КП 7.17а Постанови КМУ від 16.01.2003р. №36. Наказ про атестацію робочих місць №112 від 13.03.2001р., № 79 від 07.03.2007р. погоджено з Головним Держекспертом області з умов праці; за період з 01 жовтня 2007 року по 31 січня 2013 року виконував роботи з ремонту та обслуговування електроустаткування відділененя №1 металургійного виробництва за професією «Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування», що передбачена списком 1 розділом ХХІІ підрозділом 1, код КП 22.1-1б Постанови КМУ від 16.01.2003 №36. Накази про атестацію робочих місць №57 від 29.02.2008р., №129 від 10.04.2013р. погоджено з Головним Держекспертом області з умов праці №003/07-1-96 від 24.03.2008р., №1437/0/192-13 від 11.04.2013р. 
Довідку видано на підставі особової картки, наказів по комбінату, особових рахунків.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №1.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що у відповідача не було правових підстав відмовляти позивачу у зарахуванні до пільгового стажу спірних періодів роботи з підстав не проведення своєчасно атестації робочих місць.
Крім того, відповідачем не доведено, що у трудовій книжці ОСОБА_1 наявні записи містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачем недоліки (як-то не зазначена назва підприємства) не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні означеного періоду роботи позивача до стажу роботи, що враховується у призначенні (обрахунку) пенсії.
Відповідачем зворотнього не доведено.
За таких обставин, суд вважає безпідставним не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1 та у відповідності до ст. 114 ЗУ « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи, що зазначені у його трудовій книжці та підтверджуються наданими наказами про проведення атестації робочих місць на підприємстві.
Крім того, суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточність записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 р. у справі № 687/975/17.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
У даному випадку, суд звертає увагу, що записи про трудову діяльність позивача є зрозумілими, відсутні ознаки підчисток та підробок, маються печатки підприємств.
Отже, враховуючи висновки суду щодо протиправного не зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача суд доходить висновку щодо протиправності прийнятого рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 047050033398.
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-74, 77, 241-246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумський області від 14.10.2025 року № 047050033398 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, згідно ст. ст. 26,114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" після досягнення мною віку 50 років.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумський області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи: з 01.11.1994 року по 14.08.2002 року електромонтером з ремонту електроустаткування металургійного виробництва, з 15.08.2002 року по 30.09.2007 року черговим електромонтером з обслуговування електроустаткування металургійного виробництва, з 01.10.2007 року по 31.01.2013 року електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування металургійного виробництва у філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" ПрАТ "Юкрейніан Кемікал Продактс".
Призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до п. 1) ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", після досягнення ОСОБА_1 віку 50 років з 17.08.2025 року.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, Сумська область, м. Суми, вул. Берестовська, буд. 1, код ЄДРПОУ 21108013) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук