Справа № 504/5372/25 
Номер провадження 3/504/101/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2026	с-ще Доброслав	

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи протоколі не зазначено, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
03.12.2025 поліцейським 1 взводу 8 роти 2 бат. УПП в Одеській області капралом поліції Ткачем В.І. складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 531001, з фабули якого вбачається, що 03.12.2025 о 22:53 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, дорога Новомиколаївська (Старокиївське шосе), траса М-14 21 км 500 м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, н/з НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, чим порушив п. 2.5 ПДР, відмова особи, яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алк., нарк. чи ін. сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 – адвокат Бурдейний О.І. підтримав подане ним клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. За доводами сторони захисту ОСОБА_1 після складання протоколу про адміністративне правопорушення відсторонений від керування не був та самостійно прибув до КНП «ООМПЦЗ» ООР протягом 2-х годин для проходження огляду на стан сп`яніння. Так, до клопотання долучено копію заяви ОСОБА_1 датовану 04.12.2025 (00:15 год.) про проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з конфліктною ситуацією з патрульно поліцією, яка сталася о 23:25 год. 03.12.2025. Результатом токсикологічного дослідження № 1339, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002702 та актом медичного огляду № 002702 від 04.12.2025 підтверджено відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Захисник посилаючись на досліджений відеозапис повідомив суду, що жодна з ознак зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення на відеозаписі не підтверджується, його підзахисний погодився пройти огляд, але працівники поліції його до медустанови не доставили. Звернув увагу, що з водієм спілкувався один поліцейський, а протокол складав інший. 
На підтвердження винуватості особи, суду надано та судом досліджено:
-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 449131 від 10.09.2025;
-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.09.2025, згідно якого водій відмовився від огляду;
- диск з відеозаписом, за результатом дослідження якого встановлено, що початок відеофіксації події розпочато із моменту, коли особа, яку в подальшому встановлено – ОСОБА_1 сидів в автомобілі, який зупинили на блокпосту. ОСОБА_1 поставив питання поліцейському щодо законності підстав для зупинки транспортного засобу, на що інший співробітник поліції повідомив про вимоги ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Через небажання надавати документу для встановлення особи водія, поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що вбачає в його діях ознаку наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці та запропоновував пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, на що водій погодився пройти запропонований огляд на місці, однак йому було відмовлено про необхідність проїхати до медичного закладу. Так, протягом тривалого часу поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого ОСОБА_1 не відмовлявся, просив роз`яснити підстави його зупинки та згодом під відеозапис погодився проїхати на огляд, що зафіксовано на 11 хв. 37 сек. Після чого йому було повідомлено, що відносно нього буде складено матеріали справи за ч.1 ст. 130 КУпАП за п.2.5. ПДР. До складання матеріалів поліцейський не приступив та продовжив спілкування із ОСОБА_1 . На відеозаписі на 13 хв. 14 сек. ОСОБА_1 залишив свій автомобіль, натягнув верхній одяг та сказав поліцейському, що готовий поїхати. Ще через 30 сек. ОСОБА_1 наполягав на тому, що жодного разу не відмовився та не відмовляється від огляду. На питання щодо виявлених ознак сп`яніння йому було повідомлено, що зіниці очей не реагують на світло та тремтіння пальців рук. Тест на реакцію зіниць очей під відеозапис не проводився. ОСОБА_1 повідомив, що не вживає ані наркотичних речовин, ані алкоголь з 2020 року та за цей час переніс декілька хірургічних втручань, має високий показник цукру у крові, вживання алкоголю або наркотиків для нього є небезпечним. 
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.
Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282).
У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.
Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати та збирати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.
У справі відсутні достовірні дані, на підставі яких суд має можливість встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного провадження та підлягають доказуванню, а тому відсутні дані про наявність в діях особи, відносно якої складений адміністративний протокол, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, під тиском, а також на припущеннях. Встановлення ознак сп`яніння є об`єктивним фактором, який не має залежності від притягнення особи до відповідальності за аналогічні правопорушення. Наявність факту притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не надає підстав для упередженості щодо такої особи та презумпції її винуватості. Дотримання вимог ст. 266 КУпАП є обов`язковим, порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції має бути зафіксованим, ознаки сп`яніння мають бути виявлені та одразу повідомлені, вид сп`яніння визначає працівник поліції який здійснив зупинку та проводить огляд, колегіально екіпажами поліції за спливом часу та за результатом вивчення адмінпрактики рішення щодо складання матеріалів про адміністративне правопорушення передбачене ст.130 КУпАП не мають прийматися. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За вище викладених обставин, зважаючи на обставини, встановлені судом під час дослідження відеозапису, а саме неврахування бажання ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу та відповідно до фабули протоколу кваліфіковано дії особи, як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, наявність у матеріалах справи підтвердження добровільного проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у КНП «ООМПЦЗ», за результатом якого у останнього ознак сп`яніння не виявлено, суддя дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, належними та допустимими доказами.
Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням вище викладеного, справу про адміністративне правопорушення слід закрити через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст.7,9,247,279,280,283- 285 КУпАП, суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. 

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя 	А. Ф. Сафарова