ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025 року м.Дніпро Справа № 904/4486/22
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач, 
суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.
секретар судового засідання Жолудєв А.В.

розглянувши апеляційні скарги Кам`янської міської ради Дніпропетровської області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2024
та на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 (суддя Бажанова Ю.А.)
у справі № 904/4486/22
за позовом Кам`янської міської ради Дніпропетровської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головне Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області
про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:
Кам`янська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" суму збитків у розмірі 28 749 393,16 грн.
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2024 у справі №904/4486/22 у задоволенні позову Кам`янської міської ради Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про стягнення 28 749 393,16 грн. відмовлено. 
Не погодившись з вказаним рішенням Кам`янською міською радою Дніпропетровської області подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2024 року - скасувати. Винести постанову, якою позовні вимоги Кам`янської міської ради Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД", задовольнити. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" на користь Кам`янської міської ради Дніпропетровської області суму у розмірі 28 749 393, 16 грн. збитків (безпідставно збережені гроші; недоотриманої орендної плати) за користування земельною ділянкою. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на те, що оскаржуване рішення прийнято при неправильному застосуванні норма матеріального права та з порушенням норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що:
- за відсутності витягу з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, заявленої до стягнення нараховано у відповідності з вимогами Земельного та Податкового кодексів України. Визначаючи суму, яка підлягає стягненню, позивач взяв до уваги акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації спірної земельної ділянки, договір купівлі продажу із зазначенням площі нерухомого майна та графічних матеріалів меж земельних ділянок, та вирахували цю суму шляхом множення вартості одного квадратного метру спірної земельної ділянки (відповідно до проведеної та затвердженої нормативно-грошової оцінки земель м. Кам`янське станом на кожен рік розрахунку) на всю площу земельної ділянки, що використовується відповідачем, а також на розмір ставки орендної плати за земельну ділянку із врахуванням сплачених відповідачем сум земельного податку;
- Верховним Судом було констатовано, що розрахунок збитків у вигляді недоотриманої орендної плати, може розраховуватися не тільки на підставі витягу з НГО, та інших визначених законом документів, а й з інших документів наявних в матеріалах справи з яких є можливість визначити розмір ділянки та вартість одного квадратного метру такої земельної ділянки; 
- судом першої інстанції також залишено поза увагою правові висновки, які були зроблені в межах судового розгляду справи № 629/4628/16-Ц та зафіксовані в постанові апеляційного суду від 05.06.2024 року;
- в матеріалах справи більше ніж достатньо документів, які дають змогу перевірити правильність нарахування позивачем недоотриманої орендної плати, яка пропонується до стягнення з відповідача в судовому процесі, тобто серед доказів розміру збитків наявні лист ДЗК щодо розміру вартості, сам розрахунок збитків, нормативно грошова оцінка земель міста Кам`янське затверджена в 2013 році, наявні графічні матеріали щодо розміру та меж земельної ділянки та інше, що дає підставу стверджувати що серед матеріалів справи наявна достатня кількість документів з яких можна встановити розмір збитків та це можуть зробити як і самі сторони процесу так і суд при винесені рішення суду;
- факт несплати Відповідачем за користування земельною ділянкою орендної плати, свідчить про втрату Кам`янською міською радою майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію «виправдане очікування», що є загальновизнаною, в тому числі, в практиці визначення Європейського суду з прав людини, а тому оскільки права саме міської ради були порушені, через не сплату землекористувачем плати за користування землею, тому суд першої інстанції передчасно та необгрунтовано прийшов до хибних висновків, щодо відсутності доказів розміру збитків за користування земельними ділянками без належним чином оформлених документів на їх користування на умовах оренди.
Крім того, 29.10.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" до господарського суду надійшла заява в якій просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з Кам`янської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" судові витрати з професійної правничої допомоги адвоката та витрати за проведену судову експертизу в загальному розмірі 245 592,00 грн. 
Додатковим рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 у справі № 904/4486/22 Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" про ухвалення додаткового рішення у справі №904/4486/22 задоволено частково. 
Стягнуто з Кам`янської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" 95 592,00 грн витрат на проведення експертизи, 50000,00 грн витрати з професійної правничої допомоги адвоката. У решті стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.
Не погодившись з вказаним додатковим рішенням Кам`янською міською радою Дніпропетровської подано апеляційну скаргу, згідно якої просить Апеляційну скаргу Кам`янської міської ради на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 – задовольнити, додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 по справі №904/4486/22, скасувати. Винести постанову, якою в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Блок ЛТД» про ухвалення додаткового рішення у справі №904/4486/22 відмовити в повному обсязі. Вирішити питання про стягнення судових витрат.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що:
- відповідачем не доведено складність справи, не доведено та не аргументовано час, який був зазначений як витрачений по даній справі, також вбачається не співмірність зазначених витрат з ринковим цінами адвокатських послуг;
- представник ТОВ Фірма «Блок ЛТД» Ясир С.А. з моменту його вступу в дану справу, не погодив з замовником суму, яка буде витрачена на адвокатські послуги та не обумовили погодинну оплату праці адвоката, тобто дані дії лише свідчать про те, що сума в розмірі 150 000 гривень нічим не обґрунтована та є сумнівною, оскільки не була завчасно погоджена сторонами та не має обґрунтованого та об`єктивного розрахунку тобто є не підтвердженою;
- жодних підстав стягувати з позивача витрати за проведення експертизи, на якій наполягав відповідач, немає, оскільки дана експертиза не була потрібна та не надала відповідей на питання заявлені відповідачем.
Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.01.2025 об`єднано апеляційну скаргу Кам`янської міської ради Дніпропетровської області на додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 у справі № 904/4486/22 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду з апеляційною скаргою Кам`янської міської ради Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2024 у справі № 904/4486/22.
Хронологія надходження інших процесуальних документів до суду.
10.01.2025 до Центрального апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
15.01.2025 до Центрального апеляційного господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він підтримав доводи своєї апеляційної скарги та наголосив на необґрунтованості заперечень відповідача.
21.01.2025 до Центрального апеляційного господарського суду від відповідача надійшли письмові пояснення щодо відповіді на відзив, в яких він заперечив аргументи скаржника та наполіг на необхідності залишення оскаржуваного рішення без змін.
24.01.2025 до Центрального апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги.
28.04.2025 до Центрального апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
10.11.2025 до Центрального апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких, посилаюяись на раніше викладену позицію, зазначив про наявність підстав для скасування рішення суду та прийняття нового – про задоволення позову.
12.11.2025 до Центрального апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги.
В судовому засіданні 17.12.2025 брали участь представники сторін та треьої особи. 
Судом апеляційної інстанції було здійснено всі необхідні дії, що сприяли в реалізації сторонами принципу змагальності та диспозитивності.
Представники позивача (апелянта) просили суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нове – про повне задоволення позову. Також, просили скасувати додаткове рішення суду та відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу відповідача. 
Представники відповідача заперечили проти вимог апеляційних скарг в повному обсязі, зокрема, з підстав, наведених у відзивах, наполягали на необхідності залишення їх без задоволення, а рішкень суду без змін. 
Представник третьої особи надав пояснення, за змістом яких не заперечував проти здаоволення скарги та у вирішенні даного питання поклався на розсуд суду.
Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційні скарги належить залишити без задоволення з наступних підстав. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Дніпродзержинської міської ради від 25.03.2003 №144-05/ХХIV Приватному акціонерному товариству "Компанія з іноземними інвестиціями "ДЕМОС", в зв`язку зі зміною меж землекористування, затверджено площу земельної ділянки за адресою: вул. Широка, 351 80,8657га на умовах оренди з подальшою рекультивацією та поверненням до земель міської ради, в тому числі:
- 80.8199 га – земельна ділянка для розміщення шлакових відвалів (план встановлення меж №80);
- 0,0307 га - земельна ділянка для розміщення будівлі залізничної вісової (план встановлення меж №81); 
- 0,0151 га - земельна ділянка для розміщення будівлі сторожки (план встановлення меж №82).
20.05.2003 року на виконання рішення міської ради від 25.03.2003 №144-05/ХХIV, між Приватним акціонерним товариством "Компанія з іноземними інвестиціями "ДЕМОС" та Дніпродзержинською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки №0856, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне володіння і користування земельну ділянку площею 80,8657 га, що знаходиться за адресою: м.Дніпродзержинськ, вул. Широка, 351, згідно з планами земельних ділянок (кадастрові номери: 1210400000:03:035:0034; 1210400000:03:035:0035; 210400000:03:035:0036), що додаються (додатки №№1,2,3) та відповідно з координатами, показниками, планами, актом, що містяться у затвердженому управлінням земельних ресурсів м.Дніпродзержинська у 2003 році технічному звіті № 66(4) по інвентаризації меж земельних ділянок акціонерної компанії "Демос". Земельна ділянка покрита шаром мартенівських шлаків товщиною від 12 до 36 метрів. Ґрунт земельної ділянки, відповідно до висновків Дніпродзержинської міської СЕС та Придніпровського регіонального центру оцінки промислових відходів, знаходиться під впливом інтенсивного техногенного забруднення ціанідами, радіонідами, фенолами, джерелом якого є продукти фізико-хімічних процесів, що відбуваються в відвалах мартенівських шлаків.
Відповідно до п. 2.1. договору №0856 від 20.05.2003, договір укладається на термін до 25.03.2028 р.
Зазначений договір, 20.05.2003 року було посвідчено державним нотаріусом першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Полянським Ю.М. та зареєстровано в реєстрі за №1-1344.
Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 01.10.2003 №224-08/ХХІV Приватному акціонерному товариству "Компанія з іноземними інвестиціями "ДЕМОС" надано у користування земельну ділянку за адресою: м. Дніпродзержинськ вулиця Широка, 351, площею 4,0000га для переробки та розміщення шлакових відвалів.
22.10.2003 між Приватним акціонерним товариством "Компанія з іноземними інвестиціями "ДЕМОС" та Дніпродзержинською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки №01078, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне володіння і користування земельну ділянку площею 4,0000 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Широка, 351, згідно з планом земельної ділянки (кадастровий номер: 1210400000:03:035:0068) додаток №1 до цього договору). Земельна ділянка покрита шаром мартенівських шлаків товщиною від 12 до 36 метрів. Ґрунт земельної ділянки, відповідно до висновків Дніпродзержинської міської СЕС та Придніпровського регіонального центру оцінки промислових відходів, знаходиться під впливом інтенсивного техногенного забруднення ціанідами, радіонідами, фенолами, джерелом якого є продукти фізико-хімічних процесів, що відбуваються в відвалах мартенівських шлаків.
Згідно з пункту 1.5 договору, земельна ділянка передається в оренду з метою несільськогосподарського використання для переробки і розміщення шлакових відвалів, вилучення корисних компонентів і проведення технологічних процесів, що забезпечують таке вилучення. 
Відповідно до пункту 2.1. договору №01078 від 22.10.2003, з урахуванням протоколу розбіжностей, договір укладається на термін до 01.10.2013 р., з умовами продовження в встановленому порядку терміну дії до 01.10.2028 згідно з рішенням сесії міської ради Дніпродзержинська від 01.10.2003 №244-08/ХХІ та договором оренди земельної ділянки від 20.05.2003, зареєстрованим за №0856 від 28.05.2003.
15.06.2005 року у зв`язку із зменшенням площі земельної ділянки та на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 29.04.2005р. №531-18/VІ, між сторонами за договором, було укладено додаткову угоду до договору земельної ділянки. Згідно цієї додаткової угоди Приватне акціонерне товариство "Компанія з іноземними інвестиціями "ДЕМОС" прийняло у строкове платне користування земельну ділянку площею 79,0291га, що знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ (теперішня назва міста - Кам`янське) вулиця Широка, 351, згідно з планами земельних ділянок, що додаються.
Згідно з пунктом 1.4. додаткової угоди, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 12 899 336,60 грн.
Згідно з пунктом 1.5. додаткової угоди, земельна ділянка передається в оренду з метою несільськогосподарського використання для переробки і розміщення шлакових відвалів, вилучення корисних компонентів і проведення технологічних процесів, що забезпечують таке вилучення - 79,0140га; для розміщення будівлі сторожки - 0,0151га.
15.06.2005 року додаткову угоду було посвідчено державним нотаріусом першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Полянським Ю.М. та зареєстровано в реєстрі за №1-2270.
11.07.2005 року було проведено державну реєстрацію додаткової угоди за №0856.
18.10.2013 між Приватним акціонерним товариством "Компанія з іноземними інвестиціями "ДЕМОС" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "БЛОК ЛТД" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №13093/5, відповідно до умов якого продавець в порядку та на умовах, передбачених договором, зобов`язується передати у власність, а покупець прийняти належні продавцю на праві власності на підставі договору від 17.12.1993р. №1647Д/9373 між Дніпровським металургійним комбінатом ім. Дзержинського та СП "Демос" відвальні мартенівські шлаки і щебенево-піщану суміш, після їх переробки у кількості, згідно специфікації №1 даного договору, надалі товар.
Згідно з пункту 4.1. договору купівлі-продажу №13093/5, приймання-передача товару здійснюється уповноваженими представниками сторін за місцем його знаходження. Місце знаходження товару визначено на схемах, які є додатками до даного договору: кадастровий план земельної ділянки площею 79 га до договору оренди від 28.05.2003 №0856 (додаток 2) та кадастровий план земельної ділянки площею 4 га до договору оренди від 29.10.2003 р. №01078 (додаток 3).
Покупець зобов`язується переоформити на протязі 180 календарних днів право оренди на земельні ділянки, які знаходяться під шлаками, або компенсувати їх вартість оренди продавцю (п. 4.4. договору купівлі-продажу №13093/5).
15.04.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Блок ЛТД" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Землеустрій" (виконавець) укладено договір № 15/04/0002 щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, згідно з яким виконавець зобов`язується виконати з дотриманням вимог законодавства роботи щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Широка. 351, а замовник – прийняти і оплатити виконані роботи.
22.04.2014 Приватне акціонерне товариство "Компанія з іноземними інвестиціями "ДЕМОС" звернулось до Дніпродзержинської міської ради з листом №64 від 07.04.2014, в якому у зв`язку з продажем шлакових відвалів за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Широка, 351, просив міську раду розірвати договір оренди земельної ділянки площею 79,0140 га від 28.10.2003 №0856 та договір оренди земельної ділянки площею 4,000 га від 29.10.2003 року №01078.
22.04.2014 відповідач звернувся до Дніпродзержинської міської ради з клопотаннями №91 та №134, в яких просив надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розташованої за адресою вул. Широка, 351, та дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на право користування земельною ділянкою, на підставі договору купівлі—продажу №13093 від 18.10.2013 року.
30.05.2014 Дніпродзержинською міською радою було прийнято рішення №1058-50/VI 23 "Про набуття (припинення) прав на землю", яким надано дозволи на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості): Товариству з обмеженою відповідальністю фірмі "Блок ЛТД" за адресою: вул.Широка, 351 площами 79,0291 га та 4,0 га для розміщення шлакових відвалів у зв`язку з чим, визнано такими, що втратив чинність, пункт 75 додатка до рішення міської ради від 01.10.2003 №224-08/ХХІV, частково втратив чинність, пункт 62 додатка до рішення міської ради від 29.04.2005 №531-18/ІV та вирішено розірвати договори оренди з приватним акціонерним товариством "Компанія з іноземними інвестиціями "Демос".
16.07.2014 між Приватним акціонерним товариством "Компанія з іноземними інвестиціями "ДЕМОС" та Дніпродзержинською міською радою було укладено угоду №6236 про розірвання договору оренди земельної ділянки №0856 від 28.05.2003, відповідно до умов якої орендодавець і орендар у зв`язку з відчуженням нерухомого майна, на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 30.05.2014 №1058-50/VI прийшли до взаємної згоди розірвати договір оренди земельної ділянки від №0856 від 28.05.2003 загальною площею 79,0291 га, яка розташована за адресою: вул. Широка, 351, м. Дніпродзержинськ, для переробки і розміщення шлакових відвалів, вилучення корисних компонентів і проведення технологічних процесів, що забезпечують таке вилучення – 79,0140 га; для розміщення будівлі сторожки – 0,0151 га.
Згідно з п. 2. угоди № 6236 від 16.07.2014 р., орендар повертає земельну ділянку за актом приймання-передачі, який є невід`ємним додатком до цієї угоди, з метою її подальшої передачі власнику нерухомого майна ТОВ Фірма "Блок ЛТД".
Також, 16.07.2014 між Приватним акціонерним товариством "Компанія з іноземними інвестиціями "ДЕМОС" та Дніпродзержинською міською радою було укладено угоду №6237 про розірвання договору оренди земельної ділянки №01078 від 29.10.2003, відповідно до умов якої орендодавець і орендар у зв`язку з відчуженням нерухомого майна, на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 30.05.2014 №1058-50/VI прийшли до взаємної згоди розірвати договір оренди земельної ділянки від №01078 від 29.10.2003 загальною площею 4,0000 га, кадастровий номер 1210400000:03:035:0068, яка розташована за адресою: вул. Широка, 351, м. Дніпродзержинськ, для переробки і розміщення шлакових відвалів, вилучення корисних компонентів і проведення технологічних процесів, що забезпечують таке вилучення.
Згідно з пунктом 2. угоди № 6237 від 16.07.2014 р., орендар повертає земельну ділянку за актом приймання-передачі, який є невід`ємним додатком до цієї угоди, з метою її подальшої передачі власнику нерухомого майна ТОВ Фірма "Блок ЛТД".
Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 29.08.2014 року №1092-54/VI "Про набуття (припинення) прав на землю" ТОВ фірмі "Блок ЛТД" надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Дніпродзержинськ вулиця Широка, 351 орієнтовною площею 83,0 га для розміщення шлакових відвалів.
Рішенням Кам`янської міської ради від 23.06.2017 року №722-17VII визнано таким, що втратив чинність пункт 11.17 рішення міської ради від 30.05.2014 №1058-50/VІ в частині надання ТОВ фірмі "Блок ЛТД" дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) за адресою: м. Кам`янське, вул. Широка, 351, площею 79,0291 га та 4,0000 га для розміщення шлакових відвалів.
Рішенням Кам`янської міської ради від 21.07.2017 року 777-18/VIІ "Про набуття (припинення) прав на землю", вирішено внести зміни в документи на землекористування: визнати таким, що втратив чинність, пункт 12.12 рішення міської ради від 29.08.2015 №1092-54/VI, тобто про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ Фірма "Блок ЛТД" за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Широка, 351.
Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.05.2018 р. у адміністративній справі № 208/5023/17 позовні вимоги ТОВ Фірма "Блок ЛТД" задоволено. Пункт 14.3 рішення Кам`янської міської ради № 777-18/VII від 21 липня 2017 року, яким визнано таким, що втратив чинність пункт 12.12 рішення Дніпродзержинської міської ради від 29 серпня 2014 року № 1092-54/VI про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Блок ЛТД" визнано протиправним та скасовано. 
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018 у справі №208/5023/17(2-а/208/285/17), апеляційну скаргу Кам`янської міської ради - залишено без задоволення. Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.05.2018р. - залишено без змін.
Представниками Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно проведено обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки за результатами чого було складено Акти від 20.07.2016, 15.08.2017, 12.06.2018 та 28.09.2018, в яких встановлено, що ТОВ Фірма "Блок ЛТД" користується земельними ділянками площею 79,0291 га та 4,0000 га за адресою вул. Широка, 351, під розміщення шлакових відвалів з 18.10.2013 року. Договори оренди земельних ділянок на момент обстеження не оформлено.
Обстеженнями також встановлено, що на земельних ділянках розміщено у великій кількості шлакові відвали, а також виробничі стаціонарні споруди та працююче спеціальне обладнання, яке використовується підприємством для переробки шлакових відвалів. Крім того, під`їзна дорога до вказаних земельних ділянок, в двох місцях перегороджена шлагбаумами та вантажними автомобілями ТОВ фірма "Блок ЛТД", що практично унеможливило вільний доступ до земельних ділянок, які фактично є власністю територіальної громади м. Кам`янське. Дана дорога у користуванні ТОВ фірма "Блок ЛТД" не перебуває, тому перешкоди створені підприємством самовільно, без будь-якого на те дозволу. Документи на користування вказаними вище земельними ділянками на момент обстеження не оформлено, що є порушенням ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України. 
Комісією з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам був складений акт про визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам м. Кам`янське, який затверджено виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 22.08.2018 №247, відповідно до якого визначений розмір збитків, заподіяних Кам`янській міській раді згідно розрахунків за період 2015-2018 роки Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Блок ЛТД" (код ЄДРПОУ 19142866) земельна ділянка вул.. Широка, 351, площа 83,0291 га у розмірі 28 749 393,16 грн. 
Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Блок ЛТД" не погодилось із рішенням виконавчого комітету та оскаржило вказане рішення (№247 від 22.08.2018), рішення виконавчого комітету №84 від 07.02.2005 про утворення комісії з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам до суду. 
Постановою Верховного Суду від 27.10.2022 у справі №0440/6834/18 залишено без змін постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09.02.2021, якою провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Блок ЛТД" до Виконавчого комітету Камянської міської ради, треті особи: Кам`янська міська рада, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Камянської міської ради від 22.08.2018 № 247 закрито. 
Кам`янською міською радою здійснений розрахунок збитків у вигляді недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Блок ЛТД" (19142866) за адресою: м. Кам`янське, вул. Широка, 351 за період з 17.07.2015 – 16.07.2018 у розмірі 28 749 393,16 грн., а саме: за період 17.07.2015 по 31.12.2015 у розмірі 2 615 820,25 грн.; за період 01.01.2016 по 31.12.2016 у розмірі 8 488 388,58 грн.; за період 01.01.2017 по 31.12.2017 у розмірі 10 957 512,59 грн.; за період 01.01.2018 по 16.07.2018 у розмірі 6 687 671,74,59 грн.
Кам`янська міська рада посилається на понесення збитків у вигляді недоотриманої орендної плати за користування Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Блок ЛТД" земельною ділянкою за адресою: м. Кам`янське, вул. Широка, 351 у період з 17.07.2015 по 16.07.2018 у розмірі 28 749 393,16 грн., проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору. 
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: м. Кам`янське, вул. Широка, 351 площею 83,0291 га (4,000 га + 79,0291 га (79,0291 га + 0,0151 га) у період з 17.07.2015 по 16.07.2018.
За таких обставин господарський суд виснував про недоведеність позивачем розміру збитків у вигляді недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Блок ЛТД" (19142866) за адресою: м. Кам`янське, вул. Широка, 351 за період з 17.07.2015 – 16.07.2018 у сумі 28 749 393,16 грн.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваним судовим рішенням та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Кам`янська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" суму збитків у розмірі 28 749 393,16 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" порушує правовий режим використання земель комунальної власності шляхом користування земельними ділянками за відсутності правовстановлюючих документів, чим завдає значних збитків Кам`янській міській раді. 
28.02.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позову Кам`янської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" по справі про стягнення суми збитків у розмірі 28 749 393,16 грн.
Вважає, що є наявність підстав для застосування строків позовної давності а саме те, що позивачем у розрахунку зобов`язання зі сплати орендної плати за землю, що за звітній період календарного місяця з 17.07.2015 по 31.07.2015 року є простроченим з 31.08.2015 року; за звітній період з 01.08.2015 по 31.08.2015 року є простроченим з 01.10.2015 року і так далі. Відтак вважає, що зазначені моменти прострочення виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за землю і є моментом коли позивач міг дізнатись про порушення свого права відносно кожного звітного місяця, а отже і рахуються початком перебігу строку позовної давності.
Зауважує на тому, що оскільки земельна ділянка, щодо стягнення грошових коштів за користування якою позивачем і заявляються позовні вимоги - не є сформованою, дані про неї та її площу не містяться в Державному земельному кадастрі, а кадастровий номер відсутній - вона не може бути об`єктом цивільних прав взагалі і договору оренди зокрема.
Таким чином вважає, що розмір і відповідно площа земельної ділянки під шлаковими відвалами на поточний момент не визначена і не можна беззаперечно вважати, що Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" використовує земельні ділянки тієї ж площі і конфігурації, які використовувало Приватне акціонерне товариство "Компанія з ІІ"Демос" до 2013р.
Також звертає увагу суду на тому, що нормативно грошова оцінка є єдиною основою визначення розміру орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, однак позивач при здійсненні розрахунку суми збитків у вигляді неотриманої орендної плати, взяв за основу не довідку про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, а документ невстановленої форми, що наданий відділом у м. Кам`янське міськрайонного управління Петриківському районі та у м. Кам`янське ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 07.05.2018 року. 
Таким чином, предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача збитків у вигляді недоотриманої орендної плати у період з 17.07.2015 по 16.07.2018 у розмірі 28 749 393,16 грн за користування земельною ділянкою за адресою: м. Кам`янське, вул. Широка, 351.
Предметом доказування по справі є докази користування відповідачем земельною ділянкою (розміщення об`єктів нерухомості), кадастровий номер та площа земельної ділянки, технічна документації земельної ділянки; нормативна грошова оцінка землі; докази наявності чи відсутності належного оформлення відповідачем права користування вказаною земельною ділянкою. 
Згідно із частинами 1 – 4, 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій, сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі (аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19, від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20). 
За статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні с платним. Для цих цілей Податковий кодекс України визначає, що платою за землю с обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної комунальної власності. 
Стаття 96 Земельного кодексу України також визначає імперативний обов`язок землекористувачів зі сплати земельного податку або орендної плати (пункт “в”), де земельний податок справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (пп. 14.1.72 ст. 14 Податкового кодексу України): орендна плата обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі ХІІ орендна плата) (пп. 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України). Отже, єдино можливою назвою плати за землю для орендаря законодавець призначає "орендну плату" (незалежно від правових підстав користування землею, зокрема, наявності договору) (п.287.1 статті 287 Податкового кодексу України). 
Відтак, розмір коштів, які підлягають стягненню розраховано на рівні орендної плати. 
Згідно з пунктом 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. 
Базою оподаткування землі в Україні є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого Податковим кодексом України, та площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено (пп.пп. 271.1.1, 271.1.2 п. 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України). 
Відповідно до частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
За змістом частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 Земельного кодексу України реалізується через право постійного користування або право оренди.
У частині 1 статті 93, статті 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.
Разом із тим землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт “в” частини 1 статті 96 Земельного кодексу України).
Принцип платного використання землі також передбачено статтею 206 ЗК, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Плата за землю – обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності – обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
За змістом статей 122-124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі".
При цьому колегія суддів зауважує, що відсутність документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою у відповідача не може бути визнане як її самовільне використання, однак не надає права на її безоплатне використання (аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №922/981/18).
Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України (такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.09.2018 у справі № 925/230/17). 
Натмоість у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 зазначено, що з дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.
Верховний Суд неодноразово викладав правову позицію, згідно з якою для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно насамперед з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави (див. постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20, постанови Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №922/981/18, від 09.02.2021 у справі № 922/3617/19, від 16.08.2022 у справі № 922/2095/21). 
Таким чином, встановлення саме вказаних вище обставин входить до предмета доказування у межах вирішення спору у цій справі. 
Відповідно до частин 1-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Також, одним із принципів господарського судочинства є принцип диспозитивності, який відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою кожну обставину, про яку стверджує сторона. Відповідну обставину треба доказувати так, щоби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування певного факту з урахуванням досліджених доказів видається вірогіднішим, аніж протилежний (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (пункт 81), від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19 (пункт 9.58), від 14.12.2022 у справі № 477/2330/18 (пункт 102), Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18 (пункти 41, 43).
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (такі висновки наведено у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20). За статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Щодо стандартів доказування, передбачених процесуальним законом, Велика Палата Верховного Суду зазначала, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. 
Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 ГПК, втрачає сенс (такі висновки наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21). 
Так, Кам`янська міська рада просить стягнути збитки у вигляді недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Блок ЛТД" (19142866) за адресою: м. Кам`янське, вул. Широка, 351 за період з 17.07.2015 – 16.07.2018 у розмірі 28 749 393,16 грн., а саме: за період 17.07.2015 по 31.12.2015 у розмірі 2 615 820,25 грн.; за період 01.01.2016 по 31.12.2016 у розмірі 8 488 388,58 грн.; за період 01.01.2017 по 31.12.2017 у розмірі 10 957 512,59 грн.; за період 01.01.2018 по 16.07.2018 у розмірі 6 687 671,74,59 грн.
Як вбачається із доданого до позову розрахунок збитків зроблений із розрахунку площа: 83,0291 га (4,000 га та 79,0291 га) відомості: акт обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 12.06.2018; нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки згідно листа відділу у м. Кам`янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.05.2018 №4-0192-211/122-18 (землі, які не внесені до Державного земельного кадастру) з 01.01.2015 – 287,25 грн., з 01.01.2016 – 411,67 грн., з 01.01.2017 – 436,28 грн.; коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки (інформація Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання статті 289 Податкового кодексу України з офіційного вебсайту) 2014 рік - 1,249, 2015 рік – 1,433, 2016 рік – 1,06, 2017 рік – 1,0; відомості про сплату інформація КРТПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 25.06.2018 №4582/9/04-36-12-28-14 про сплату земельного податку на земля. 
Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Блок ЛТД" не погодилося із здійсненим розрахунком, посилаючись на те, що нормативно грошова оцінка є єдиною основою визначення розміру орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, однак позивач при здійсненні розрахунку суми збитків у вигляді неотриманої орендної плати, взяв за основу не довідку про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, а документ невстановленої форми, що наданий відділом у м. Кам`янське міськрайонного управління Петриківському районі та у м. Кам`янське ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 07.05.2018; також ставить під сумнів площу земельної ділянки, за користування якої нараховані та заявлені до стягнення збитки у вигляді недоотриманої орендної плати. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2023 призначено у справі № 904/4486/22 судову експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експерти; на розгляд експерту поставлені такі питання: 1) яка площа згідно наявних у матеріалах справи документів, в тому числі, але не виключно: правовстановлюючих документів, документацій із землеустрою та документів Державного земельного кадастру фактичного землекористування ТОВ Фірма "БЛОК ЛТД" (код ЄДРПОУ 19142866) земельними ділянками на місцевості за адресою: м. Кам`ямське, вул. Широка, 351, по фактичному розміщенню шлакових відвалів у період з 17.07.2015 по 16.07.2018? 2) Чи дотриманий порядок та методологія розрахунку нормативної грошової оцінки земельних ділянок, при визначенні нормативної грошової оцінки 1 кв. м земельних ділянок за адресою м. Кам`ямське, вул. Широка, 351, дані про яку викладені в листі наданому відділом у м. Кам`янське міськрайонного управління у Петриківського району та у м. Кам`янське ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.05.2018 року, та згідно затвердженої технічної документації з нормативної грошової оцінки міста Кам`янське, що діяла у відповідний період часу: чи застосовані при здійсненні вказаного розрахунку відповідні коефіцієнти що характеризують конкретну спірну земельну ділянку? Якщо так, то які саме? чи враховані зональні фактори розташування конкретної спірної земельної ділянки? Якщо так, то які саме? 3) Яким є розмір орендної плати за користування спірними земельними ділянками за адресою м. Кам 'ямське вул. Широка, 351 за період з 17.07.2015 по 16.07.2018?".
Судом встановлено, що відповідно до висновку експерта №3644-23 від 24.05.2024 Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз:
По першому питанню
Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 29 Ш.2014 № 1092-54/VІ "Про набуття (припинення) прав на землю" було надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок: Товариству з обмеженою відповідальністю фірмі "Блок ЛТД" за адресою: вуя. Широка, 351 орієнтовною площею 83,0 га для розміщення шлакових відвалів.
Згідно з копією проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Блок ЛТД" для розміщення шлакових відвалів, 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості м, Кам`янське, вул. Широка, 351 виготовленого КДП "Київгеоінформатика", 2016, площа становить 64,3127 га, 13,9255 га, 1,3025 га, загальна площа становить 79,5407 га.
Відповідно до часткової копії проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Блок ЛТД", земельна ділянка 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості м. Кам`янське, вул. Широка, 351 виготовленого ТОВ "БЮРО ОЦІНКИ", 2017, площа становить 72,9075 га.
Згідно з актом обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 28.09.2018 складеного Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, площа за адресою: вул. Широка, 351 зазначена 79,0291 на та 4,0000 га. При цьому станом на 20.07.2016, 15.08.2017, 12.06.2018 та 28.09.2018 відсутні проведені топографо -геодезичні роботи щодо встановлення фактичного користування земельної (их) ділянок сертифікованим інженером - землевпорядником або сертифікованим інженером-одезистом з використанням відповідного обладнання та бази даних.
Неможливо надати відповідь на поставлене питання яка площа згідно фактичного землекористування ТОВ Фірма "БЛОК ЛТД" (код ЄДРПОУ 19142866) земельними ділянками на місцевості за адресою: м. Кам`ямське, вул. Широка, 351, по фактичному розміщенню шлакових відвалів у період з 17.07.2015 по 16.07.2018, оскільки відсутні проведені топографо-геодезичні роботи щодо встановлення фактичного користування земельної (их) ділянок сертифікованим інженером - землевпорядником або сертифікованим інженером - геодезистом з використанням відповідного обладнання та бази даних на зазначений період.
Наявні в матеріалах справи результати топографо-геодезичних робіт, виконаних у 2016 (КДП "Кювгеоінформатика") та 2017 (ТОВ "БЮРО ОЦІНКИ") роках при розробці проектів землеустрою, значно відрізняються за своїми результатами (містять різні площі, межі і конфігурації земельних ділянок) і є проектами, тобто не затверджені належним чином та не внесені до Державного земельного кадастру, не зареєстровані в реєстрі прав, що не дає можливості впевнитись \ їх повноті та достовірності.
По другому питанню 
На час видачі листа відділу м. Кам`янське Міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське від 18.05.2018 №4-0.192-211/122-18 застосовувався Порядок-нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 19 грудня 2016 р. за № 1647/29777.
На час видачі інформації зазначеної у листі відділу м. Кам`янське Міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське від 18.05.2018 № 4-0.192-211/122-18 станом на 01.01.2015, 01.01.2016, 01.01.2017 застосовувався Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних науки від 27.01.2006 № 18/15/21/11, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 5 квітня 2006 р. за №388/12262.
Нормативна грошова оцінка одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів визначалась за формулою Ци = ВхНп хКфхКм
Нк
Середня вартість одного квадратного метра земель населеного пункту в залежності від регіональних факторів місця розташування (Цнм) визначалась за формулою
ВхНп
Цнм = --------х Км1.
Нк
Враховуючи перелік документів, наданих для дослідження та викладені обґрунтування неможливо визначити чи дотриманий порядок та методологія розрахунку нормативної грошової оцінки земельних ділянок, при визначенні нормативної грошової оцінки 1 кв. м. земельних ділянок за адресою: м. Кам`янське, вул. Широка, 351, дані про яку (які) викладені у листі наданому відділом у м. Кам`янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-0.192-211/122-18 від 18.05.2018 року, та згідно затвердженої технічної документації з нормативної грошової оцінки міста Кам`янське, що діяла у відповідний період часу та чи застосовані при здійсненні вказаного розрахунку відповідні коефіцієнти, що характеризують конкретну спірну земельну ділянку та чи враховані зональні фактори розташування конкретної спірної земельної ділянки у зв`язку з відсутністю у зазначеному листі від 18.05.2018 інформації щодо середньої вартості земельної ділянки, (грн./кв.м.), застосування зонального локального, функціонального коефіцієнта.
По третьому питанню
Не надається за можливе визначити яким є розмір орендної плати за користування спірними земельними ділянками за адресою м. Кам 'янське вул. Широка, 351 за період з 17.07.2015 по 16.07.2018 з причин, наведених у дослідницькій частині висновку. 
В свобю чергу, 15.07.2024 через систему "Електронний суд" від представника Кам`янської міської ради надійшли пояснення на висновок експерта №3644-23 від 24.05.2024 року, в яких вважає, що по першому питанню щодо визначення фактичного розміру земельних ділянок які знаходиться під шлаковими відвалами, експертом було надано цілком логічну відповідь, про неможливість такого дослідження через відсутність документів, щодо такого землекористування з боку відповідача, тобто не бажання відповідача розробляти технічну документацію щодо фактичного землекористування призводить до тривалого порушення, яке полягає в несплаті в повному обсязі коштів за користування земельними ділянками комунальної власності. Тож як слідує з норм діючого законодавства, а саме зі ст. 120 ЗК України, оскільки попередній землекористувач Демос використовував земельні ділянки в тих розмірах які були зазначені в розрахунку збитків, та оскільки на даний час відсутня технічна документація по спірним земельним ділянкам від відповідача, якою було б зменшено або збільшено розміри займаних площ, тому вірно застосовувати при розрахунку збитків саме ті площі ділянок, які були у користування у колишнього землекористувача.
По другому питанню щодо порядку дотримання розрахунків при визначенні вартості 1 кв.м. земельних ділянок м. Кам`янське, яка була зазначена в довідці (листі) держгеокадастру від 18.05.2018 року, зазначає, що на законодавчому рівні визначено єдиний державний орган, який має право виготовляти довідки, витяги, інші документи щодо розміру вартості 1 кв.м. земельної ділянки та проводити розрахунки вартості 1 кв.м. земель міст України та таким органом є Держгеокадастр. Тобто відповідач ставлячи під сумнів розмір вартості 1 кв.м. земельної ділянки у м. Кам`янське, не надав до суду будь-яких доказів щодо невірності такого розрахунку, а тому експерт маючи матеріали справи та всі документи на підставі яких було проведено розрахунок вартості 1 кв.м. земельної ділянки у м. Кам`янське, не знайшов підстав для сумніву щодо невірності такої вартості, що і було зазначено у висновках.
По третьому питанню щодо розміру орендної плати за користування земельними ділянками за період з 17.07.2015 по 16.07.2018 років, то експерт прийшов до цілком обґрунтованих висновків про неможливість надання відповіді на таке питання, так як відповідач з моменту отримання у власність шлакових відвалів та іншої нерухомості, яке знаходиться на спірних земельних ділянках, не вчинив жодних дій щодо розроблення технічної документації по земельним ділянками, які перебували та перебувають у користуванні останнього. 
Слід зазначити, що технічна документація на конкретну земельну ділянку, яка виготовляється на замовлення землекористувача (власника), відповідно до статті 20 Закону України "Про оцінку земель" є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки.
Положення Податкового кодексу України та законодавства про оцінку земель визнають належними доказами на обґрунтування оцінки землі довідку, витяг із Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю, та технічну документацію на земельну ділянку, виготовлену компетентним органом (такі висновки наведено в постанові Верховного Суду від 11.06.2024 у справі № 904/2143/23). 
Водночас, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №905/1680/20 (п. 7.28) та постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 зазначено, що законодавство не обмежує можливості подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом із Державного земельного кадастру. Належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка із Державного земельного кадастру, витяг із Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до статей 98-103 Господарського процесуального кодексу України, які містять інформацію щодо предмета спору у справі.
Між тим, в основу розрахунку збитків у вигляді недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Блок ЛТД" (19142866) за адресою: м. Кам`янське, вул. Широка, 351 за період з 17.07.2015 – 16.07.2018 у розмірі 28 749 393,16 грн., позивачем застосовано нормативну грошову оцінку згідно листа відділу у м. Кам`янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.05.2018 №4-0192-211/122-18 (землі, які не внесені до Державного земельного кадастру) з 01.01.2015 – 287,25 грн., з 01.01.2016 – 411,67 грн., з 01.01.2017 – 436,28 грн.
Вказаний лист, відділу у м. Кам`янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.05.2018 №4-0192-211/122-18 хоч і виданий компетентним органом, однак не є ні витягом із Державного земельного кадастру, ні довідкою із Державного земельного кадастру та не може підтверджувати відомості щодо нормативної грошової оцінки одного квадратного метра земель міста Кам`янське Дніпропетровської області з урахуванням категорії та цільового призначення спірної земельної ділянки (вказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 24.07.2024 у справі №904/2142/23). 
За статтею 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення не рідше ніж один раз на 5-7 років.
Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (ст. 20 Закону України "Про оцінку земель"). 
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру. (ст. 23 Закону України «Про оцінку земель»).
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20: «…результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу (Держгеокадастру та його територіальних органів), який веде відповідний облік згідно з Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі - Порядок № 1051), про що зазначено в пункті 2 розділу III Порядку № 489. 7.19. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період. 7.20. Видача витягу є адміністративною послугою, яка надається відповідним управлінням Держгеокадастру на виконання приписів Закону України від 06 вересня 2012 року № 5203-VI «Про адміністративні послуги» та постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2011 року № 835 «Деякі питання надання Державною службою геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг», що не позбавляє його надати власнику (органу місцевого самоврядування) більш повну інформацію про зміни в нормативній грошовій оцінці конкретної земельної ділянки за попередній період, виходячи з технічної документації на таку земельну ділянку, яка зберігається в даних Державного земельного кадастру, оформивши відповідну довідку. 7.23. Технічна документація на конкретну земельну ділянку, яка виготовляється на замовлення землекористувача (власника), відповідно до статті 20 Закону України «Про оцінку земель», також є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки. Отже, власник (землекористувач) може використати технічну документацію на обґрунтування нормативної грошової оцінки, надавши суду її оригінал або належно засвідчену копію. Відтак технічна документація, виготовлена на конкретну земельну ділянку уповноваженим органом, може бути належним доказом на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка набула статусу об`єкта цивільних прав.» 
Так, в матеріалах справи містяться витяг №1569 від 09.04.2014 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 79,0140 га за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Широка, 351 (кадастровий номер відсутній) та витяг №163 від 29.04.2013 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 4,0000 га за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Широка, 351 (кадастровий номер ділянки: 1210400000:03:035:0068). Замовником вказаних витягів та землекористувачем земельної ділянки вказана Акціонерна компанія з іноземними інвестиціями "Демос". 
Між тим, рішенням Дніпродзержинської міської ради №842-28/VI від 12.07.2013 була затверджена нова нормативна грошова оцінка земель міста Дніпродзержинськ та введена в дію з 01.01.2014. Таким чином, дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 4,0000 га, що містяться у витягу від 29.04.2013 не можуть бути застосовані. 
Щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,0151 га (як зазначено позивачем вказана земельна ділянка використовується для розміщення будівлі сторожки) до матеріалів справи не надано. 
Водночас, відповідно до висновку експерта №3644-23 від 24.05.2024 Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз враховуючи перелік документів, наданих для дослідження та викладені обґрунтування неможливо визначити чи дотриманий порядок та методологія розрахунку нормативної грошової оцінки земельних ділянок, при визначенні нормативної грошової оцінки 1 кв. м. земельних ділянок за адресою: м. Кам`янське, вул. Широка, 351, дані про яку (які) викладені у листі наданому відділом у м. Кам`янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-0.192-211/122-18 від 18.05.2018, та згідно затвердженої технічної документації з нормативної грошової оцінки міста Кам`янське, що діяла у відповідний період часу та чи застосовані при здійсненні вказаного розрахунку відповідні коефіцієнти, що характеризують конкретну спірну земельну ділянку та чи враховані зональні фактори розташування конкретної спірної земельної ділянки у зв`язку з відсутністю у зазначеному листі від 18.05.2018 інформації щодо середньої вартості земельної ділянки, (грн./кв.м.), застосування зонального локального, функціонального коефіцієнта.
Таким чином, як обгрунтовано зауважив господарський суд, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: м. Кам`янське, вул. Широка, 351 площею 83,0291 га (4,000 га + 79,0291 га (79,0291 га + 0,0151 га) у період з 17.07.2015 по 16.07.2018. 
Звідси, позивачем не доведено розміру збитків у вигляді недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Блок ЛТД" (19142866) за адресою: м. Кам`янське, вул. Широка, 351 за період з 17.07.2015 – 16.07.2018 у сумі 28 749 393,16 грн. 
Щодо доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Дійсно, чинним законолавством не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру, а саме належними доказами на її обґрунтування можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до статей 98 - 103 ГПК України, які містять інформацію щодо предмета спору в цій справі. 
Водночас, стала судова практика засвідчує те, що витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у спірний період. 
Як вбачається з наявного у справі витягу №1569 від 09.04.2014 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 79,0140 га за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Широка, 351, такий не містить кдастрового номеру (кадастровий номер відсутній). При цьому землекористувачем земельної ділянки вказана Акціонерна компанія з іноземними інвестиціями "Демос", а не відповідач.
В свою чергу, витяг №163 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 4,0000 га за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Широка, 351 (кадастровий номер ділянки: 1210400000:03:035:0068) сформований 29.04.2013. Проте, як вже було зазначено, рішенням Дніпродзержинської міської ради №842-28/VI від 12.07.2013 була затверджена нова нормативна грошова оцінка земель міста Дніпродзержинськ та введена в дію з 01.01.2014, що виключає можливість застосування даних про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 4,0000 га, що містяться у витягу від 29.04.2013, у спірному періоді.
До того ж, судом враховано, що позивач здійснив розрахунок розміру коштів, які, на його думку, підлягали сплаті відповідачам за користування земельними ділянками протягом спірного періоду часу, в розмірі орендної плати на підставі документа невстановленої форми, наданого відділом у м. Кам`янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.05.2018, у якому зазначена вартість 1 м кв. земельних ділянок, які не внесені до Державного земельного кадастру, за адресою: м. Кам`янське, вул. Широка, 351.
Також, як передбачено ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування
У постанові Верховного Суду від 21.02.2024 в справі № 646/4738/19 сформовано правову позицію про те, що за відсутності витягу з нормативної грошової оцінки щодо спірної земельної ділянки, за умови наявності у матеріалах справи інших документів, які підтверджують розмір нормативної грошової оцінки, встановлений, зокрема, відповідними органами місцевого самоврядування щодо спірної земельної ділянки, суд вправі ухвалити судове рішення у справі з урахуванням цих документів. У такому випадку рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого можна встановити та вирахувати нормативно грошову оцінку земельної ділянки, є належним доказом у справі. 
Тобто таке рішення є нормативно-правовим актом з питань оподаткування (див. абзац 1 пункту 12.5. статті 12 Податкового кодексу України). 
Нормативно-правовий акт - це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування (пункт 18 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України). 
Як свідчать матеріали справи, розрахунок збитків виконаний на підставі таких вихідних даних: - площа: 83,0291 га (4,000 га та 79,0291 га) відомості: акт обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 12.06.2018; - нормативна грошова оцінка 1 кв. м. земельної ділянки згідно листа відділу у м. Кам`янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.05.2018 №4-0192-211/122-18 (землі, які не внесені до Державного земельного кадастру) з 01.01.2015 – 287,25 грн., з 01.01.2016 – 411,67 грн., з 01.01.2017 – 436,28 грн.; - коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки (інформація Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання статті 289 Податкового кодексу України з офіційного веб-сайту) 2014 рік - 1,249, 2015 рік – 1,433, 2016 рік – 1,06, 2017 рік – 1,0; - відомості про сплату - інформація КРТПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 25.06.2018 №4582/9/04-36-12-28-14 про сплату земельного податку на землю.
Тобто фактично позивачем використано для розрахунку лист відділу у м. Кам`янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.05.2018 №4-0192-211/122-18, який не є рішенням органу місцевого самоврядування на підставі якого можливо встановити та вирахувати нормативно грошову оцінку земельної ділянки. 
Вказаний лист відділу у м. Кам`янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.05.2018 №4-0192-211/122-18 хоч і виданий компетентним органом, однак не є ні витягом із Державного земельного кадастру, ні довідкою із Державного земельного кадастру та не може підтверджувати відомості щодо нормативної грошової оцінки одного квадратного метра земель міста Кам`янське Дніпропетровської області з урахуванням категорії та цільового призначення відповідної земельної ділянки, що узгоджується із висновками Верховного Суду викладені у постанові від 24.07.2024 у справі № 904/2142/23, на яку посилається сам скаржник.
Не можна такий лист ототожнювати і з технічною документацією про нормативно грошову оцінку земельної ділянки (див. постанову Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 904/4737/18 у подібних до спірних правовідносинах за участю Кам`янської міської ради).
Крім того, в означеному документі відсутні відомості про площу та/або кадастрові номери земельних ділянок, відносно яких надана інформація.
В той же час, зважаючи також на можливість доказування розміру нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок висновком експертизи, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, Господарським судом Дніпропетровської області ухвалою від 03.05.2023 призначено у справі судову експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, в якій порушувалися питання щодо визначення площ спірних земельних ділянок за адресою м. Кам`ямське вул. Широка, 351, дотримання позивачем порядку та методології при здійсненні розрахунку НГО та визначення розміру орендної плати за період з 17.07.2015 по 16.07.2018.
Проте, експертом надано висновок №3644-23 від 24.05.2024, відповідно до якого неможливо надати відповідь на поставлене питання яка площа згідно фактичного землекористування ТОВ Фірма "БЛОК ЛТД" (код ЄДРПОУ 19142866) земельними ділянками на місцевості за адресою: м. Кам`ямське, вул. Широка, 351, а також визначити яким є розмір орендної плати за користування спірними земельними ділянками за адресою м. Кам 'янське вул. Широка, 351 за період з 17.07.2015 по 16.07.2018.
В свою чергу, враховуючи перелік документів, наданих для дослідження (прим. суду який відповідає наявним у матеріалах справи доказам) експерт надав категоричну відповідь щодо неможливості визначити чи дотриманий порядок та методологія розрахунку нормативної грошової оцінки земельних ділянок, при обрахуванні нормативної грошової оцінки 1 кв. м. земельних ділянок за адресою: м. Кам`янське, вул. Широка, 351, дані про яку (які) викладені у листі наданому відділом у м. Кам`янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-0.192-211/122-18 від 18.05.2018 року, та згідно затвердженої технічної документації з нормативної грошової оцінки міста Кам`янське, що діяла у відповідний період часу та чи застосовані при здійсненні вказаного розрахунку відповідні коефіцієнти, що характеризують конкретну спірну земельну ділянку та чи враховані зональні фактори розташування конкретної спірної земельної ділянки у зв`язку з відсутністю у зазначеному листі від 18.05.2018 інформації щодо середньої вартості земельної ділянки, (грн./кв.м.), застосування зонального локального, функціонального коефіцієнта.
Варто наголосити, що позивач не клопотав перед судом про призначення повторної експертизи, в той час як доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (див. постанову Верховного Суду від 08.07.2021 у справі № 915/1889/19).
Таким чином, експертом констатовано неможливість перевірити достовірність даних, що викладені в документі наданому відділом у м. Кам`янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.05.2018, який позивачем було використано в своєму розрахунку, що розумно ставить під сумнів правильність здійснення такого. 
За змістом ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які у їх логічному взаємозв`язку дозволили б суду встановити дійсний розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: м. Кам`янське, вул. Широка, 351 площею 83,0291 га (4,000 га + 79,0291 га (79,0291 га + 0,0151 га) у період з 17.07.2015 по 16.07.2018, в тому числі з урахуванням коефіцієнтів, що характеризують конкретну спірну земельну ділянку та зональних факторів розташування конкретної спірної земельної ділянки, адже для кожної з них вони в тій чи іншій мірі різняться.
За таких умов позивачем і не доведено усіх складових, з наявністю яких у сукупності пов`язується можливість стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, зокрема, площу земельних ділянок та суму, яку мав би отримати власник за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цих земельних ділянок (їх нормативно-грошової оцінки).
Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують. 
Враховуючи усе вищевикладене, наявні підстави для відмови у задоволенні позову про стягнення збитків у вигляді недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Блок ЛТД" (19142866) за адресою: м. Кам`янське, вул. Широка, 351 за період з 17.07.2015 – 16.07.2018 у сумі 28 749 393,16 грн за недоведеністю позовних вимог. 
Щодо посилання апелянта на висновки, викладені у постанові Дніпровського апеляційного суду від 05.06.2024 у справі № 629/4628/16-ц, то слід зауважити, що висновки суду апеляційної інстанції не є джерелами правзастосування.
Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. 
У відповідності до ч. 4 ст. 236 ГПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені лише в постановах Верховного Суду.
Також, за змістом аналізу частини 2 статті 19 Конституції України правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Отже, встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи. 
У рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" (заява № 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. На них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків. Дії або рішення суб`єкта владних повноважень вважаються такими, що суперечать принципу верховенства права, не тільки у тих випадках, коли такими діями порушуються суб`єктивні права і процесуальні гарантії, прямо передбачені чинним законодавством, але й у тих випадках, коли такі дії не задовольняють правомірних очікувань осіб, стосовно яких вони вчиняються (ухвалюються). Правомірне очікування виникає в особи в тому випадку, коли внаслідок правового регулювання зі сторони суб`єкта владних повноважень в особи наявне розумне сподівання, що стосовно неї суб`єкт владних повноважень буде діяти саме так, а не інакше.
Отже, принцип "належного урядування" покладає обов`язок на орган діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. 
Позивачем не здійснено всіх можливих та залежних від нього дій щодо впорядкування з Відповідачем відносин користування землею комунальної власності та врегулювання спірних питань, пов`язаних з визначенням нормативно-грошової оцінки таких земель та відповідно плати за користування ними.
Враховуючи у даному випадку сукупність встановлених вище обставин, підтверджених відповідними доказами, наявними в матеріалах справи, з огляду на положення ст.ст.74-80, 86 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і обставини, надав їх належну правову оцінку.
Порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не виявлено.
Отже, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2024, яке ухвалено з дотриманням вимог ст. 236 ГПК України.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника. 
Щодо апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від від 21.11.2024, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
За змістом ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Як передбачено п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI). 
За п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Згідно ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Як передбачено п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Аналіз відповідних норм процесуального закону засвідчує, що реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в декілька основних етапів:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Апеляційний суд вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, суд, який вирішує питання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, має надавати оцінку тим обставинам, щодо яких є заперечення у клопотанні іншої сторони, а також її доказам невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності. Окрім того, суд, виконуючи вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, має чітко зазначити, яка з вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України була не дотримана при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката, оскільки лише з цих підстав можна зменшити розмір витрат, який підлягає розподілу між сторонами (аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 13.05.2020 у справі № 922/2749/19, від 18.11.2021 у справі № 904/6499/20 (904/1373/21)).
Поряд із загальним правилом розподілу судових витрат, визначеним у ч. 4 ст. 129 ГПК України, у ч. 5 цієї норми визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Такий правовий висновок є усталеним та викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.11.2021 у справі № 904/6499/20 (904/1373/21).
До того ж, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18). 
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Матеріалами справи засвідчується наступне. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2024 у задоволенні позову Кам`янської міської ради Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про стягнення 28 749 393,16 грн відмовлено. 
29.10.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" до господарського суду надійшла заява в якій просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з Кам`янської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" судові витрати з професійної правничої допомоги адвоката та витрати за проведену судову експертизу в загальному розмірі 245 592,00 грн. 
Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" просить стягнути з Кам`янської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" судові витрати з професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 150000,00 грн. та витрати за проведену судову експертизу в розмірі 95 592,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу відповідачем надано: 
копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ЗП № 001069 від 28.05.2015; копія ордеру серії АР №1085649 від 16.02.2022, копія додаткової угоди №0810-2 від 08.10.2024; копія договору №1228/01-21 про надання правової допомоги від 28.12.2021 року; копія акту від 28.10.2024 року приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) з професійної правничої допомоги; копія платіжної інструкції №157 від 24.08.2023 року на суму 95592,00 грн з оплати проведення експертного дослідження.
З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" (клієнт), та адвокатом Ясир Сергієм Андрійовичем, укладено договір №1228/01-21 про надання правової допомоги згідно якого адвокат приймає на себе обов`язок по наданню клієнтові захисту та правової допомоги, а клієнт приймає на себе обов`язок сплатити адвокату гонорар за надання захисту та правової допомоги.
Відповідно до пункту 4 договору сплата гонорару та компенсація додаткових витрат За надання правової допомоги клієнт зобов`язаний сплатити адвокату гонорар. Розмір та порядок сплати гонорару визначається сторонами в додатковій угоді до даного договору.
Клієнт компенсує адвокату всі прямі та непрямі витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, а саме: судові збори, витрати на експертні дослідження, транспортні та поштові витрати тощо. У випадку відсутності коштів на компенсування таких витрат клієнт зобов`язаний повідомити адвоката про це та погоджується з тим, що відмова у вжитті запропонованих адвокатом заходів через відсутність коштів на їх сплату може вплинути на результативність захисту (правової допомоги) та зобов`язується не пред`являти адвокату претензій.
Пункту 6 договору встановлено, що даний договір, якщо він не буде достроково припинений з ініціативи клієнта, або адвоката у випадках, що передбачені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" або правилами адвокатської етики, діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків.
08.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД", та адвокатом Ясир Сергієм Андрійовичем, укладено додаткову угода №0810-2 до договору №1228/01-21 про надання правової допомоги від 28.12.2021 в якій сторони визначили, що розмір гонорару адвоката за надання професійної правничої допомоги клієнту по справі №904/4486/22 в суді першої інстанції є фіксованим та складає 150 000,00 грн не залежно від обсягу проведених робіт/наданих послуг. 
Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар за надання професійної правничої допомоги, в обсягах та розмірі встановленому в п. 1 даної Додаткової угоди, в будь-якій не забороненій законом формі, протягом 30 (тридцяти) календарних днів, з дати набрання чинності рішенням суду.
28.09.2023 між адвокатом та клієнтом був підписаний акт приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) з професійної правничої допомоги, за умовами якого, виконавець передав, а замовник прийняв роботи/послуги з надання професійної правничої допомоги по справі № 904/4486/22 в суді першої інстанції в наступному обсязі:
- Вивчення та аналіз наданих документів - 4 год;
- Ознайомлення з матеріалами справи № 904/4486/22 - 2 год;
- Аналіз судової практики в аналогічних судових спорах з використанням даних реєстрів судових рішень – 2 год;
- Складання (написання) відзиву на позовну заяву – 4 год;
- Складання (написання) клопотання про призначення експертизи з питань землеустрою - 3 год;
- Участь у судовому засіданні 07.03.2023- 2 год;
- Складання (написання) заяви про уточнення клопотання про призначення судової експертизи з питань землеустрою - 2 год;
- Участь у судовому засіданні 22.03.2023 - 2 год;
- Складання (написання) заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву – 4 год;
- Складання (написання) заперечення на пояснення третьої особи – 3 год;
- Складання (написання) заперечення на заперечення позивача та третьої особи проти клопотання про призначення експертизи з питань землеустрою – 4 год;
- Участь у судовому засіданні 18.04.2023 - 2 год;
- Складання (написання) заперечення на додаткові пояснення позивача на заперечення та відповідь на відзив та заперечення на клопотання позивача щодо експертизи з питань землеустрою – 4 год;
- Участь у судовому засіданні 03.05.2023 - 2 год;
- Складання (написання) клопотання про виправлення описки в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2023- 2 год;
- Складання (написання) письмових пояснень щодо надання копії документів для експертизи – 3 год;
- Складання (написання) адвокатського запиту в КМР та ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області – 2 год;
- Складання (написання) листа про надання доказів оплати вартості експертиз – 2 год;
- Складання (написання) клопотання експертам щодо призначення іншої дати для проведення топографо-геодезичних робіт та дослідження земельної ділянки - 3 год;
- Складання (написання) пояснення на висновок експерта – 4 год;
- Складання (написання) клопотання про долучення додаткових доказів до клопотання від 15.07.2024 - 2 год;
- Складання (написання) супровідного листа до клопотання про надання додаткових пояснень та доказів від 15.07.2024 – 2 год;
- Участь у судовому засіданні 16.07.2024 - 2 год;
- Складання (написання) заперечення проти додаткових пояснень Кам`янської міської ради- 4 год;
- Участь у судовому засіданні 13.08.2024 - 2 год;
- Участь у судовому засіданні 18.09.2024 - 2 год;
- Складання (написання) клопотання про участь в засіданні в режимі відеоконференції – 2 год;
- Участь у судовому засіданні 11.10.2024 - 2 год;
- Участь у судовому засіданні 24.10.2024 - 2 год;
- Складання (написання) заяви про видачу копії вступної та резолютивної частини рішення -2 год;
- Складання (написання) заяви про ухвалення додаткового рішення - 4 год.
Розмір гонорару адвоката за надання робіт/послуг з надання професійної правничої допомоги складає 150 000,00 грн (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.).
13.11.2024 від представника Кам`янської міської ради до Господарського суду Дніпропетровської області надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення в яких заперечує проти розміру витрат на правову допомогу посилаючись на не співмірністю нарахованої суми: складністю справи, не підтвердження часу витраченого по даній справі; невідповідності суми витрат на правову допомогу ціні позову а також не співмірністю нарахованої суми ринковим цінам адвокатських послуг та показнику середньої заробітної плати по Україні за цей же період часу.
Звертає увагу, що в первинному договорі про надання правової допомоги від 28.12.2021 року між сторонами не було погоджено суми гонорару адвоката та така сума гонорару з`явилася лише в додатковій угоді від 08.10.2024 року та склала фіксовану суму в розмірі 150 000 грн., а представником відповідача під дану суму було складено акт приймання передачі виконаних робіт, у якому було завищено в декілька разів час, який начебто було витрачено на правничу допомогу, в суді. А, якщо неправомірно зазначено час, начебто витрачений в суді, то і час який начебто витрачений по за судом, теж є завішеним.
Стосовно витрат відповідача на проведення експертизи, то з даними витратами сторона позивача також не погоджується в повному обсязі, виходячи з наступного. До винесення ухвали про призначення по справі експертизи, позивач в повній мірі не погоджувався з проведенням даної експертизи, оскільки дана експертиза жодним чином не сприяла вирішення спору наявного між сторонами та всі питання порушення в ухвалі про призначення експертизи не мали жодного відношення до предмету спору. Більше того сама експертиза не надала відповіді на жодне запитання яке було заявлено стороною відповідача та дана експертиза ніяк не сприяла розгляду справи та фактично була проведена не на користь справи та була не потрібна від самого її початку. Тож жодних підстав стягувати з позивача витрати за проведення експертизи, на якій наполягав відповідач, немає, оскільки дана експертиза не була потрібна та не надала відповідей на питання заявлені відповідачем.
Господарський суд, розподіляючи витрати ТОВ Фірма "БЛОК ЛТД" на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. 
Суд виснував, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співрозмірності їхнього розміру.
Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат відповідачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); предметом позову та значенням справи для сторони, суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку, що вартість наданої професійної правничої допомоги у цій справі є завищеною з урахуванням всіх аспектів цієї справи, результату її вирішення, а тому справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 50 000,00 грн.
Водночас, апелянт наголошує, що відповідачем не доведено складність справи, не доведено та не аргументовано час, який був зазначений як витрачений по даній справі, також вбачається не співмірність зазначених витрат з ринковим цінами адвокатських послуг. 
Натомість відповідач стосовно витраченого часу адвоката на надання правничої допомоги клієнту відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт від 28.10.2024 зазначив, зокрема, що в ньому міститься посилання на участь адвоката у 9 судових засіданнях по даній справі, на кожне з яких відведено по 2 години. Такий час є середнім та достатнім, щоб адвокат мав змогу доїхати до суду та назад, а також взяти участь у судовому засіданні.
Колегія суддів зауважує, що відповідно до усталеної судової практики, зокрема, висновку Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19 прибуття до суду та очікування є складовими правничої допомоги. Такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. Час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. Витрати на відрядження представників сторін для участі в судовому засіданні (проїзд, проживання, добові) є судовими витратами і підлягають відшкодуванню (див. додаткову постанову Верховного Суду від 28.01.2026 у справі № 916/4944/24).
Визначений відповідачем та його адвокатом час на вчинення процесуальних дій у справі не виходить за межі оптимально розумного, та суттєво не різниться від зазвичай відведеного для таких дій часу.
Матеріалами справи засвідчується, що окрім 9 судових засідань представником відповідача було підготовлено низку процесуальних документів, як от заперечень, письмових пояснень, клопотань з різних питань, які виникали у ході слухання справи, в тому числі клопотання про призначення експертизи, яке потребувало опрацювання значного обсягу документів та аналізу правових норм. 
Між тим, колегія суддів приймає до уваги, що згідно ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону № 5076-VI порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (правова позиція Верховного Суду в постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18).
У постанові від 09.12.2021 у справі № 922/3812/19 Верховний Суд виклав правову позицію, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19, від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21.
В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 26.09.2023 у справі № 911/3417/21 дійшов висновку, що зазначені у статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" форми гонорару (фіксований розмір та погодинна оплата) відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. 
Відтак, застосування норми ч. 2 ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не передбачає при визначенні в договорі фіксованої суми гонорару адвоката необхідність відображення витраченого часу на надання послуг клієнту.
Не доведено скаржником і невідповідності вартості наданих послуг (з урахуванням їх об`єму) ринковим цінам.
Водночас, господарським судом було враховано їх значний розмір відносно предмету спору, складності справи та її значення для сторін, та зроблено обґрунтований висновок щодо можливості не розподіляти всю заявлену до стягнення суму правничої допомоги та стягнути з позивача на користь відповідача 50 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. При цьому суд не заперечив право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінив дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (позивача), що становило б надмірний тягар.
Посилання апелянта на те, що представник ТОВ Фірма «Блок ЛТД» Ясир С.А. з моменту його вступу в дану справу, не погодив з замовником суму, яка буде витрачена на адвокатські послуги та не обумовили погодинну оплату праці адвоката, тобто дані дії лише свідчать про те, що сума в розмірі 150 000 гривень нічим не обґрунтована та є сумнівною, оскільки не була завчасно погоджена сторонами та не має обґрунтованого та об`єктивного розрахунку тобто є не підтвердженою, колегією суддів відхиляються як безпідставні з огляду на таке.
Відповідно до абз. 1 ст. 4 Договору № 1228/01-21 про надання правової допомоги від 28.12.2021 за надання правової допомоги клієнт зобов`язаний сплатити адвокату гонорар. Розмір та порядок сплати гонорару визначається сторонами в додатковій угоді до даного договору. 
Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 0810-2 від 08.10.2024 до договору про надання правової допомоги № 1228/01-21 від 28.12.2021 розмір гонорару Адвоката за надання професійної правничої допомоги Клієнту по справі № 904/4486/22 в суді першої інстанції є фіксованим та складає 150 000,00 грн. (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) не залежно від обсягу проведених робіт/наданих послуг.
В свою чергу, такий розмір гонорару за твердженням відповідача був обумовлений зважаючи на: час витрачений представником відповідача на участь в даному процесі, а також з урахуванням загального часу розгляду справи, всю кількість процесуальних дій необхідність у вчиненні яких виникла в ході розгляду справи, а також враховуючи війну, що розпочалась у країні та всі соціально економічні наслідки від таких подій. При цьому остаточна сума адвокатського гонорару була визначена у додатковій угоді лише тоді, коли загальна кількість основних процесуальних дій по справі вже були проведені. 
Заявлені відповідачем до стягнення з позивача витрати на професійну правничу допомогу є фіксованими, що передбачено договором, додатковою угодою та актом виконаних робіт, докази їх понесення надано у матеріали справи.
Верховним Судом у додатковій постанові від 05.08.2019 у справі №911/1563/18, зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Отже, саме на позивача, як сторону яка заперечує проти витрат відповідача, покладається обов`язок надати докази необґрунтованості та неспівмірності заявлених останнім витрат.
У даній справі господарський суд частково врахував заперечення позивача проти витрат на професійну правничу допомогу, зокрема, аргументи щодо невідповідності витрат критеріям обґрунтованості та співмірності з обсягом виконаних робіт.
Щодо зауважень скаржника про те, що жодних підстав стягувати з позивача витрати за проведення експертизи, на якій наполягав відповідач, немає, оскільки дана експертиза не була потрібна та не надала відповідей на питання заявлені відповідачем, то необхідно наголосити, що задовольняючи клопотання відповідача про призначення експертизи по справі, судом було оцінено та констатовано необхідність та доцільність її проведення.
Натомість за приписами п. 2 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. 
За проведення судової експертизи відповідач оплатив 95 592,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 24.08.2023 №157. 
Згідно із п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
З огляду на результат вирішення справи, господарським судом правомірно стягнуто з позивача на користь відповідача витрати на проведення судової експертизи в сумі 95592,00 грн.
Враховуючи усе вищевказане, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги як необґрунтовані та такі, що не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
Порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення процесуального питання щодо розподілу судових витрат, не встановлено, а тому відсутні підстави для зміни або скасування додаткового рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024. 
Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 244, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Кам`янської міської ради Дніпропетровської області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 у справі № 904/4486/22 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2024 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 у справі №904/4486/22 залишити без змін.
Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Кам`янську міську раду Дніпропетровської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови підписано 11.02.2026

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя А.Є. Чередко