Справа №205/3214/24
Провадження № 2/932/1940/24

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді Кудрявцевої Т.О.
за участю секретаря судового засідання Білоконь О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ЛЬВІВСЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО УНІВЕРСИТЕТУ ВЕТЕРИНАРНОЇ МЕДИЦИНИ ТА БІОТЕХНОЛОГІЙ ІМЕНІ С.З.ГЖИЦЬКОГО до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
У березні 2024 року до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ЛГУВМБ імені С.З.Гжицького, в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані освітні послуги у розмірі 5 699,47 грн., а також вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що 09.08.2019 між ЛГУВМБ імені С.З.Гжицького та ОСОБА_1 було укладено договір №4-1-11 про надання освітніх послуг, відповідно до умов якого позивач взяв на себе обов`язок за рахунок коштів відповідача здійснити навчання ОСОБА_2 , а відповідач взяв на себе обов`язок сплатити вартість навчання, яка становить 43 800,00 грн. (5 475,00 грн. щосеместрово, тобто не пізніше, ніж 10 днів після початку вказаного періоду). 11.02.2021 ОСОБА_1 відраховано з ЛГУВМБ імені С.З.Гжицького у зв`язку з невиконанням навчального плану та порушенням умов договору. З огляду на те, що дію договору №4-1-11 було припинено з вини відповідача, що не звільняє останнього від взятих на себе зобов`язань щодо сплати за освітні послуги, позивач вважав за необхідне звернутись до суду з даним позовом про стягнення невнесеної суми за вказаним договором.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська Приходченко О.С. від 26.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 22.04.2024 цивільну справу за позовом ЛГУВМБ імені С.З.Гжицького передано на розгляд до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 04.06.2024 справу передано судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О.
Ухвалою суду від 06.06.2024 прийнято суддею цивільну справу до свого провадження та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідачем було надано суду відзив на позовну заяву, доводи викладені в якому зводяться до незгоди з заявленими вимогами з посиланням на те, що у нього відсутній обов`язок зі сплати суми, пред`явленої до стягнення, оскільки підставою для відрахування ОСОБА_2 стало невиконання навчального плана, а не порушення умов договору №4-1-11. Також зазначено про сплив строку позовної давності, у зв`язку з чим заявлено клопотання про застосування наслідків його пропущення.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 09.06.2019 між ЛЬВІВСЬКИМ НАЦІОНАЛЬНИМ УНІВЕРСИТЕТОМ ВЕТЕРИНАРНОЇ МЕДИЦИНИ ТА БІОТЕХНОЛОГІЙ ІМЕНІ С.З.ГЖИЦЬКОГО та ОСОБА_1 було укладено договір №4-1-11 про надання освітніх послуг, відповідно до умов якого ЛГУВМБ імені С.З.Гжицького взяло на себе обов`язок, за рахунок коштів ОСОБА_1 , здійснити навчання ОСОБА_2 , за денною формою за освітнім ступенем – бакалавр, за освітньою спеціальністю – «Маркетинг», а ОСОБА_1 взяв на себе обов`язок сплатити вартість навчання, яка становить 43 800,00 грн. (5 475,00 грн. щосеместрово, тобто не пізніше, ніж 10 днів після початку вказаного періоду).
Згідно копії довідки про заборгованість до договору №4-1-11, станом на 10.09.2020 за ОСОБА_2 рахується заборгованість у розмірі 5 699,47 грн. (плата за другий семестр навального року 2020-2021).
Відповідно до копії наказу ректора ЛГУВМБ імені С.З.Гжицького, ОСОБА_3 від 11.02.2021 за №72-4, ОСОБА_2 , студентку 2 курсу денної форми навчання, у зв`язку з невиконанням навчального плану, відраховано зі складу студентів з 01.02.2021.
Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Як вбачається з ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно аналізу Закону України «Про вище освіту» та інших нормативно правових актів, які регулюють виниклі правовідносини, семестр це позначення півріччя в (вищих) навчальних закладах і перший семестр, як правило, триває з вересня до кінця грудня, а другий семестр з лютого до кінця серпня.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із положенням статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд зазначає, що позивачем не надано доказів щодо конкретних дат початку/закінчення першого і другого семестрів у ЛГУВМБ імені С.З.Гжицького у навчальному році 2020-2021.
З огляду на те, що з наявних у справі доказів вбачається, що ОСОБА_2 відраховано зі складу студентів з 01.02.2021, відсутні підстави для стягнення нарахувань проведених за період навчання – другий семестр 2021 року, оскільки останньою не отримано таких навчальних послуг, а за перший семестр навчального року 2020-2021, було сплачено. 
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, витрати по справі, відповідно до ст. 141 ЦПК України віднести за рахунок позивача. 
Керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 81, 141, 209, 265, 268, 280, 282 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову ЛЬВІВСЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО УНІВЕРСИТЕТУ ВЕТЕРИНАРНОЇ МЕДИЦИНИ ТА БІОТЕХНОЛОГІЙ ІМЕНІ С.З.ГЖИЦЬКОГО до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь в судовому засіданні протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів з дня його проголошення, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя         Т.О.Кудрявцева