УХВАЛА

18 грудня 2025 року 
м. Київ

справа №380/13897/24
адміністративне провадження № К/990/50166/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Юрченко В.П.,  Хохуляка В.В., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2025 у справі №380/13897/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька будівельна гільдія» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:
До Верховного Суду 03.12.2025 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області на додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2025 у справі №380/13897/24.
Вирішуючи питання про можливість відкриття касаційного провадження за поданою скаргою, Верховний Суд виходить з такого.
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2025, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025, задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька будівельна гільдія» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.05.2024 № 24288/13-01-07-07, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 909270,00 грн, від 30.05.2024 №24289/13-01-07-07, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 818342,95 грн. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.
Позивач подав апеляційному суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення з питань розподілу судових витрат, у якій просив стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.
Додатковою постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька будівельна гільдія» про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково. Прийнято у справі №380/13897/24 додаткову постанову, якою в порядку розподілу судових витрат при апеляційному розгляді справи стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (ЄДРПОУ: 43968090) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька будівельна гільдія» (ЄДРПОУ: 37831898) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000 (шість тисяч) гривень.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Податковим органом вказано підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено про неправильне застосування судом апеляційної інстанції положень статті 134 КАС України, неврахування правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 11.05.2018 у справі №910/8443/17, від 15.05.2018 №К/9901/39873/18, від 12.09.2018 у справі №810/4749/15, від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а, Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі №922/445/19.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження у даній справі з огляду на наступне.
Верховним Судом сформована правова позиція з питань, що стосуються розподілу судових витрат, зокрема, судових витрати на професійну правничу допомогу.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18, від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц.
Заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанови Верховного Суду від 17.09.2019 у справах №810/3806/18, №810/2816/18, №810/3806/18, від 22.11.2019 у справі №810/1502/18.
Суд апеляційної інстанції під час вирішення питання, що стосується стягнення на користь позивача частини судових витрат на професійну правничу допомогу, обґрунтовано взяв до уваги наведені правові висновки Верховного Суду.
Суд дійшов висновку, що з огляду на нескладність справи, недоведеність її значення для позивача та з огляду на обсяг наданих послуг, виходячи з критерію співрозмірності, розмір витрат на правничу допомогу, який належить стягнути на користь позивача з відповідача повинен становити 6000 грн, решта витрат на вказану допомогу повинен понести позивач.
Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, висловлення незгоди з наданою судом апеляційної інстанції правової оцінки наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, цитування практики Верховного Суду без доведення подібності правовідносин у справах, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.
Аргументи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині 1 статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
З урахуванням того, що Другий апеляційний адміністративний суд у постанові від 02.05.2025 ухвалив рішення відповідно до правового висновку Верховного Суду, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження у даній справі на підставі пункту 6 частини 1 статті 333 КАС України.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2025 у справі №380/13897/24.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	І.А. Васильєва В.П. Юрченко   В.В. Хохуляк