ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 р. 	Справа № 520/13827/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: П`янової Я.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 17.10.25 по справі № 520/13827/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерства оборони України   
про стягнення грошового забезпечення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд: стягнути солідарно з військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_4 , Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 нараховане грошове забезпечення за час проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_3 в розмірі 159040 грн 36 коп.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_2 , Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерства оборони України про стягнення грошового забезпечення повернуто позивачу.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 по справі № 520/13827/25 скасовано. Адміністративну справу № 520/13827/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_2 , Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерства оборони України про стягнення грошового забезпечення направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного позову від 17.10.2025 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_2 , Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерства оборони України про стягнення солідарно грошового забезпечення в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_3 та Військової частини НОМЕР_2 про стягнення на користь ОСОБА_1 нарахованого грошового забезпечення за час проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_3 , в розмірі 159040 грн 36 коп.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного позову від 17.10.2025 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_3 та військової частини НОМЕР_2 про стягнення на користь ОСОБА_1 нарахованого грошового забезпечення за час проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_3 , в розмірі 159040 грн 36 коп. та направити справу до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що у справі, яка розглядається № 520/13827/25, військова частина НОМЕР_2 мала окремий статус відповідача, як розпорядник коштів 3 рівня, який повинен був вжити визначених законодавством заходів, спрямованих на виконання рішення судів щодо виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення, у розмірі 159040 грн 36 коп, нарахованого військовою частиною НОМЕР_3 . Військова частина НОМЕР_3 залучена до участі у справі 520/13827/25, в якості відповідача, у зв`язку з тим, що саме нею вжито першочергових заходів для виконання рішень судів та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення. Зокрема, військовою частиною НОМЕР_3 нараховано заборгованість грошового забезпечення, у розмірі 159040 грн 36 коп. В подальшому, необхідні документи з розрахунками направлені до військової частини НОМЕР_2 , що є розпорядником коштів 3 рівня. В результаті проведення заходів із реорганізації, військову частину НОМЕР_3 ліквідовано з 01.08.2015, її правонаступником визначено військову частину НОМЕР_2 . Однак, правонаступництво військової частини НОМЕР_2 від військової частини НОМЕР_3 , заміна боржника у виконавчих провадженнях № 76083327 від 19.09.2024 та 76084274 від 19.09.2024 жодним чином не впливає на підстави для відповідальності за позовом, пред`явленим у справі № 520/13827/25 до військової частини НОМЕР_2 , як розпорядника коштів 3 рівня за кошторисом Міністерства оборони України. Бюджетні правовідносини, що виникають між учасниками бюджетного процесу (військовими частинами НОМЕР_3 , НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , Міністерством оборони України) стосовно реалізації їхніх бюджетних повноважень (прав та обов`язків з управління бюджетними коштами) безпосередньо стосуються прав та законних інтересів ОСОБА_1 на отримання нарахованого йому грошового забезпечення, у сумі 159040,36 грн, що дає підстави для їх відповідальності за позовними вимогами як суб`єктами владних повноважень, які беруть участь у процесі формування і використання фінансових ресурсів для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям. З огляду на ліквідацію з 01.08.2025 військової частини НОМЕР_3 , а також участь у справі Харківського окружного адміністративного суду № 520/13827/25 її правонаступника - військової частини НОМЕР_2 , в якості відповідача, позивачем подано клопотання до суду про виключення військової частини НОМЕР_3 з кола відповідачів по цій справі. Окрім цього, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. Таким чином, сторони, предмет та підстави позовів у справах Харківського окружного адміністративного суду № 520/13827/25 та № 520/23732/23, не є тотожними. 
Відповідач, Міністерство оборони України надало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Відповідач, Військова частина НОМЕР_5 надала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що до уточнення позовних вимог позивачем заявлено позовні вимоги до Військової частини НОМЕР_3 про стягнення грошового забезпечення. 
У своїх позовних вимогах (з урахуванням уточнень, поданих 15.09.2025) позивач просить суд стягнути солідарно з військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_4 , Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 нараховане грошове забезпечення за час проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_3 , у розмірі 159040 грн 36 коп.
Водночас, в якості відповідачів за даним позовом позивачем визначено - Військову частину НОМЕР_3 , Військову частину НОМЕР_2 , Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_4 ) та Міністерство оборони України.
З матеріалів справи та пояснень позивача, викладених у позовній заяві, судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 по справі №520/23732/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_3 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (посадового окладу окладу за військове звання, надбавки за вислугу років за лютий 2023, за період з березня 2023 по 12.06.2023; надбавку за вислугу років за період з квітня по листопад 2022 року; надбавку за особливості проходження військової служби за березень-листопад 2022 року) грошову компенсацію за дні невикористаних відпусток за 2022 рік та грошову компенсацію за невикористану відпустку пропорційно відпрацьованим дням у 2023 році; одноразову грошову допомогу при звільненні; індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2022 по 31.12.2022; грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно при звільненні. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_3 подати на розгляд відповідної комісії матеріали щодо встановлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" від 20.08.2014 №413. Зобов`язано військову частину НОМЕР_3 Міністерства оборони України скласти та видати ОСОБА_1 уточнену (виправлену) довідку про розміри його грошового забезпечення. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_3 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 21.04.2023 року про видачу довідки про обставини травми та прийняти відповідне рішення. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_3 Міністерства оборони України призначити і провести розслідування за фактами перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону, з 06.03.2023 до 13.03.2023, з 14.03.2023 до 22.03.2023.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2024 у справі №520/23732/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 по справі №520/23732/23 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України щодо зменшення розміру окладу за військове звання за березень-липень 2022 року; не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби за березень-червень 2023 року, щомісячної премії за березень-червень 2023 року, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 21.05.2022 - 31.05.2022 скасовано. Прийнято в цій частині нову постанову про задоволення даної частини позовних вимог. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_3 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за особливості проходження служби за березень-12.06.2023 року; щомісячну премію за березень-12.06.2023 року; оклад за військове звання за березень-липень 2022 року; передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 21.05.2022 - 31.05.2022.
Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У позовній заяві позивачем зазначено, що 04.09.2024 Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи по справі № 520/23732/23, що 17.09.2024 були пред`явлені до органів державної виконавчої служби з метою забезпечення їх примусового виконання. 19 вересня 2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шаровою Д.В. відкрито ряд виконавчих проваджень, у тому числі за № 76083327 та № 76084274. Також, 09.10.2024 уповноваженими службовими особами Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження № 42024222750000373 щодо вчинення посадовими особами військової частини НОМЕР_3 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 382 КК України, досудове розслідування на даний час триває.
Військовою частиною НОМЕР_3 Міністерства оборони України на виконання вищевказаних рішень самостійно проведено нарахування суми заборгованості грошового забезпечення ОСОБА_1 , що складає 159040,36 грн (до виплати). Однак, уже протягом тривалого часу, незважаючи на відкриті виконавчі та кримінальне провадження, подані численні скарги до Міністерства оборони України посадовими особами військової частини НОМЕР_3 не виконується рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2024 по справі № 520/23732/23, в частині виплат грошового забезпечення, оскільки на виконання вказаних вище судових рішень було лише нараховано, однак не виплачено заборгованість по виплаті грошового забезпечення в розмірі 159040 грн 36 коп, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом задля стягнення в судовому порядку нарахованої суми заборгованості. 
Отже, спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиконанням в повному обсязі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2024 у справі №520/23732/23.
Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що судовими рішеннями в межах справи № 520/23732/23 вирішувалося питання щодо перерахунку складових грошового забезпечення позивача Військовою частиною НОМЕР_3 , якою перераховане відповідне грошове забезпечення позивача та нараховано спірну заборгованість.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Згідно із положеннями частини 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У частині 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а.
Суд зазначає, що ст. 382 КАС України визначені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
Вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у цій справі.
Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (стаття 382-1 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).
Таку позицію підтримано Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18), в якій звернуто увагу на те, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Суд наголошує, що судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Так, заявлені в цій справі позовні вимоги позивач обґрунтовує виключно бездіяльністю відповідачів щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2024 у справі №520/23732/23.
З аналізу наведених у позовній заяві доводів убачається, що спір у цій справі спрямований на виконання судових рішень, ухвалених в іншій справі (рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2024 у справі №520/23732/23), а предметом цього позову є фактична незгода позивача з бездіяльністю відповідачів щодо невиконання зазначених рішень, що полягає в невиплаті йому нарахованої та невиплаченої на даний час заборгованості в сумі 159040,00 грн, що власне нарахована відповідачем - Військовою частиною НОМЕР_3 на виконання зазначених судових рішень, що й стало підставою для звернення позивача до суду з окремим позовом.
За приписами частини 5 статті 383 КАС України розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.
Відповідно до частини 6 статті 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про стягнення коштів, нарахованих позивачу на виконання судового рішення в іншій справі. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.
Водночас, винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.
Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 355/1648/15-а, від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а та від 29.07.2021 у справі №460/350/19.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно, якщо позивач вважає протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання рішення суду у справі № 520/23732/23, то він може звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №522/10140/17, від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а та від 17.05.2023 у справі №580/5096/22.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Поряд із тим, Верховний Суд у постанові від 19 травня 2025 року у справі №440/9967/23 зазначив, що "...зміна формулювання позовних вимог та доповнення позову новим нормативним обґрунтуванням не змінює підстав позову, що розглянутий судами у справі № 440/16032/21, а випадки, коли особи подають повторні позови з метою затягування виконання вже ухвалених рішень або створення правової невизначеності, надалі може бути розцінене, як зловживання правом на судовий захист.". 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність закриття провадження у справі №520/13827/25 у частині позовних вимог до Військової частини НОМЕР_3 та Військової частини НОМЕР_2 про стягнення на користь ОСОБА_1 нарахованого грошового забезпечення за час проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_3 , в розмірі 159040 грн 36 коп, оскільки судовими рішеннями в межах справи № 520/23732/23 вирішувалося питання щодо перерахунку складових грошового забезпечення позивача Військовою частиною НОМЕР_3 , якою перераховане відповідне грошове забезпечення позивача та нараховано спірну заборгованість. У подальшому, на стадії виконання судового рішення ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 у справі № 520/23732/23 замінено боржника – військову частину НОМЕР_3 Міністерства оборони України у виконавчих провадженнях № 76083327 від 19.09.2024 та 76084274 від 19.09.2024 на його правонаступника – військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України, у зв`язку з тим, що військова частина НОМЕР_3 реформована з 21.07.2025 та її правонаступником визначена військова частина НОМЕР_2 .
Зазначені обставини визнаються відповідачем - Військовою частиною НОМЕР_2 згідно поданого до суду відзиву на позовну заяву, в якому Військова частина НОМЕР_2 зазначила, що з метою виконання рішень суду у справі № 520/23732/23 посадовими особами військової частини НОМЕР_2 вчиняються відповідні дії, а саме неодноразово направлялися до Центрального фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_2 заявки на замовлення коштів, необхідних для виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 (вих. №18992/11 від 08.11.2024, №18992/12 від 07.12.2024, №18992/1 від 08.01.2025, №18992/02 від 08.02.2025, №18992/03 від 08.03.2025, №18992/4 від 08.04.2025.
Так, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2025 витребувано у Військової частини НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) докази, які підтверджують надсилання до Міністерства оборони України документів на виплату ОСОБА_1 нарахованого грошового забезпечення, у розмірі 159040,36 грн. Витребувано у Міністерства оборони України докази, що підтверджують вжиття заходів, спрямованих на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2024 по справі №520/23732/23 в частині виплат грошового забезпечення ОСОБА_1 у розмірі 159040,36 грн.
На виконання вказаної ухвали, Військовою частиною НОМЕР_4 надано заяву, додатком до якої є: основна заявка - розрахунок на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомої допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" за напрямом грошового забезпечення Військової частини НОМЕР_2 на грудень 2025 року, травень 2025 року; розрахунок потреби в коштах на виплату щомісячного грошового забезпечення Військової частини НОМЕР_2 на грудень 2025 року, травень 2025 року; розрахунок потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" за напрямом грошового забезпечення Військової частини НОМЕР_2 на грудень 2025 року, травень 2025 року; заявка - розрахунок на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомої допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" за напрямом грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 на грудень 2025 року, травень 2025 року; розрахунок потреби в коштах на виплату щомісячного грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 на грудень 2025 року, травень 2025 року.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про закриття провадження в частині позовних вимог позивача до Військової частини НОМЕР_3 та Військової частини НОМЕР_2 .
Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 по справі № 520/13827/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	Я.В. П`янова   В.Б. Русанова