ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/1767/25	
Суддя І інстанції – Кисель Р.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Сафронової С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив: 
- визнати дії відповідача стосовно нарахування у вересні 2024 року пенсії позивача за період з 07.10.2009 по 28.02.2024 року в розмірі, менше мінімальної пенсії відповідно до Закону 1058-IV, встановленої на вересень 2024 року, протиправними;
- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок та виплату пенсії позивача за період з 07.10.2009 по 28.02.2024 року в розмірі, не менше мінімальної пенсії відповідно до Закону 1058-IV, встановленої на вересень 2024 року, за винятком виплачених сум, та з урахуванням компенсації втрати частини доходів.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована помилковістю висновків суду першої інстанції про відсутність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. Вказує на протиправність нарахування відповідачем пенсії позивачу за період з 07.10.2009 по 28.02.2024 у розмірі меншому за мінімальну пенсію, встановлену законом на момент нарахування до виплати.
Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року та призначено розгляд справи №280/1767/25 в порядку письмового провадження на 20 січня 2026 року.
В свою чергу, враховуючи те, що розгляд справи в порядку письмового провадження не передбачає участі сторін у судовому засіданні, то подана представником позивача заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконцеренції поза межами приміщення суду не підлягає задоволенню.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.04.2024 у справі №280/1545/24, що набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , в тому числі недоотриманої пенсії за період з 07.10.2009, на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 в АТ “Ощадбанк”, з урахуванням положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та з урахуванням всіх нормативно-правових актів, якими починаючи з 07.10.2009 було передбачено осучаснення пенсій, виплату доплат до пенсій, індексацій, підвищень, а також з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.
На виконання зазначеного рішення відповідачем здійснено поновлення виплати пенсії позивачу за період з 07.10.2009 по 31.08.2024, що підтверджується відповідним протоколом індивідуального перерахунку, згідно якого розміри пенсії позивача склали: з 07.10.2009 по 31.10.2009 - 544 грн; з 01.11.2009 по 31.12.2009 - 573 грн; з 01.01.2010 по 31.03.2010 - 695 грн; з 01.04.2010 по 30.04.2010 - 706 грн; з 01.05.2010 по 30.06.2010 - 706 грн; з 01.07.2010 по 31.07.2010 - 709 грн; 01.08.2010 по 30.09.2010 - 709 грн; з 01.10.2010 по 30.11.2010 - 723 грн; з 01.12.2010 по 31.12.2010 - 734 грн; з 01.01.2011 по 31.03.2011 - 750 грн; 01.04.2011 по 30.09.2011 - 764 грн; з 01.10.2011 по 30.11.2011 - 784 грн; з 01.12.2011 по 31.12.2011 - 800 грн; з 01.01.2012 по 31.03.2012 - 822 грн; з 01.04.2012 по 30.06.2012 - 838 грн; з 01.07.2012 по 30.09.2012 - 844 грн; 01.10.2012 по 30.11.2012 - 856 грн; з 01.12.2012 по 31.12.2012 884 грн; з 01.01.2013 по 30.11.2013 894 грн; з 01.12.2013 по 31.03.2014 - 949 грн; з 01.04.2014 по 23.04.2014 - 949 грн; з 24.04.2014 по 13.02.2015 - 949 грн; з 14.02.2015 по 31.03.2015 - 949 грн; з 01.04.2015 по 31.08.2015 - 949 грн; з 01.09.2015 по 30.11.2015 - 1074 грн; з 01.12.2015 по 31.12.2015 - 1074 грн; з 01.01.2016 по 30.04.2016 - 1074 грн; 01.05.2016 по 30.11.2016 - 1074 грн; з 01.12.2016 по 31.12.2016 - 1074 грн; 01.01.2017 по 30.04.2017 - 1074 грн; 01.05.2017 по 30.09.2017 - 1074 грн; 01.10.2017 по 30.11.2017 - 1373 грн; з 01.12.2017 по 31.12.2017 - 1373 грн; з 01.07.2017 по 30.11.2018 - 1489.20 грн; з 01.12.2018 по 31.12.2018 - 1497 грн; з 01.01.2019 по 28.02.2019 - 1497 грн; з 01.03.2019 по 30.06.2019 - 1497 грн; з 01.07.2019 по 30.11.2019 - 2000 грн; з 01.12.2019 по 21.12.2019 - 2000 грн; з 01.01.2020 по 13.02.2020 - 2000 грн; з 14.02.2020 по 31.03.2020 - 2000 грн; з 01.04.2020 по 30.04.2020 - 2600 грн; з 01.05.2020 по 30.06.2020 - 2600 грн; з 01.07.2020 по 31.08.2020 - 2600 грн; з 01.09.2020 по 30.11.2020 - 2600 грн; з 01.12.2020 по 31.11.2020 - 2600 грн; з 01.01.2021 по 28.02.2021 - 2600 грн; з 01.03.2021 по 30.06.2021 - 2700 грн; з 01.07.2021 по 30.09.2021 - 2700 грн; з 01.10.2021 по 31.10.2021 - 2700 грн; з 01.11.2021 по 30.11.2021 - 2700 грн; з 01.12.2021 по 21.12.2021 - 2700 грн; з 01.01.2022 по 28.02.2022 - 2700 грн; з 01.03.2022 по 30.06.2022 - 2870 грн; з 01.07.2022 по 30.09.2022 - 2870 грн; з 01.10.2022 по 30.11.2022 - 3000 грн; з 01.12.2022 по 31.12.2022 - 3000 грн; з 01.01.2023 по 28.02.2023 - 3000 грн; з 01.03.2023 по 31.12.2023- 3120 грн; з 01.01.2024 по 29.02.2024 - 3120 грн; з 01.03.2024 по 31.03.2024 - 3370 грн; з 01.04.2024 по теперішній час - 3370 грн.
На банківський рахунок позивача № НОМЕР_1 в АТ “Ощадбанк” зараховано суму 288 746,91 гривень як виплату заборгованості та суму 3 370 гривень як поточну пенсію за вересень 2024 року.
Не погодившись з розміром нарахованої пенсійним органом пенсії за період з 07.10.2009 по 28.02.2024, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Спірним в межах даної справи є правомірність нарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 28.02.2024 року в розмірі, менше мінімальної пенсії відповідно до Закону 1058-IV, встановленої на вересень 2024 року.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до ст.1 Закону №1058-IV мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.
Положенням частини 2 ст. 5 Закону №1058-IV від 09.07.2003 визначено, що виключно цим Законом визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.
Згідно із статтею 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
В свою чергу, Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» 1 листопада 2009 року у встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на рівні 573,00 грн.
Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень.
Законом України «Про державний бюджет України на 2011 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні, з 1 грудня - 800 гривень.
Законом України «Про державний бюджет України на 2012 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: 1 січня - 822 гривні, з 1 квітня - 838 гривень, з 1 липня - 844 гривні, з 1 жовтня - 856 гривень, з 1 грудня - 884 гривні.
Законом України «Про державний бюджет України на 2013 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 894 гривні, з 1 грудня - 949 гривень.
Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на рівні 949,00 грн.
Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 вересня - 1074 гривні.
Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.
Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.
Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.
Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.
Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.
Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.
Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на рівні 2 093,00 грн.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на рівні 2361,00 грн.
Колегія суддів проаналізувавши наявний в матеріалах справи протокол про перерахунок пенсії в частині спірного періоду з 07.10.2009 по 28.02.2024 року встановила, що у зазначений період нарахована позивачу пенсія у відповідному місяці не є меншою за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлений законодавством України на відповідну дату.
При цьому, посилання скаржника на необхідність розрахунку пенсії позивача за період з 07.10.2009 по 28.02.2024 року в розмірі, не менше мінімальної пенсії відповідно до Закону 1058-IV, встановленої на вересень 2024 року є безпідставними, оскільки розмір мінімальної пенсії за віком у період з 07.10.2009 року по 31.12.2023 року визначався Законом №1058 з урахуванням законів про Державний бюджет України на відповідний рік і є відмінними від розміру мінімальної пенсії за віком, яка виплачувалась у вересні 2024 року.
За таких обставин, колегія суддів робить висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність підстав для їх задоволення.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321,322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено 20 січня 2026 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя С.В. Сафронова