Єдиний унікальний номер 341/2152/25 
Номер провадження 2/341/211/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

06 лютого 2026 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув заочно в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
установив
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
 
У позові просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, який зареєстрований 31.08.2011 у виконкомі Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 72.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 31.08.2011 між сторонами зареєстровано шлюб. Від спільного проживання народився син. Спільне життя з відповідачем не склалось. Стосунки між сторонами поступово погіршились у зв`язку з невідповідністю характерів та різними поглядами на життя. Відповідач часто зловживав алкогольними напоями та вчиняв домашнє насильство в сім`ї. Разом не проживають понад три роки. Відповідач знаходиться за межами України. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між сторонами.
Ухвалою суду від 12 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження. 
 
Судове засідання призначено на 09 січня 2026 року та відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 04 лютого 2026 року.
У судове засідання 04 лютого 2026 року сторони не з`явились.
Позивачка 04 лютого 2026 року подала до суду заяву, у якій просить справу розглядати без її участі. Позов підтримує повністю. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча вважається належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в установленому законом порядку відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Ухвалу про відкриття провадження, повідомлення з датою судового засідання надіслано на зареєстровану адресу місця проживання відповідача, які повернулись до суду у зв`язку з відсутністю адресата.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомлений. Проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав. Ходом розгляду справи не цікавився. У судове засідання не прибув.
Положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).
Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки такі повідомлені про судове засідання, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали, представник позивачки просив розгляд справи здійснювати без його участі та участі позивачки.
Ухвалою суду від 04 лютого 2026 року постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі.
Сторони зареєстрували шлюб 31.08.2011 у виконкомі Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 72, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 4).
Від спільного проживання є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7). 
 
Відповідно до змісту позову спільне життя з відповідачем не склалось. У сторін склались різні погляди на сімейне життя. Разом не проживають понад три роки. Відповідач знаходиться за межами України. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе.
Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі – СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.
Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Будь-яких доказів, які б спростовували позовні вимоги, відповідач суду не надав.
Розглядаючи спір, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини. Пасивна поведінка відповідача також свідчить про відсутність бажання зберегти шлюб. Після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259, ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його повного складання. На виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 223, 178, 247, 259, 263, 265, 274, 279, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
ухвалив
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Розірвати шлюб  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 31.08.2011 у виконкомі Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 72.
 
Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його скасування.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Повний текст рішення складено 06 лютого 2026 року.

Учасники справи:
позивачка –  ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; 
відповідач –  ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

  Суддя	Микола МЕРГЕЛЬ