Дата документу  Справа № 314/1762/22 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №314/1762/22 Головуючий в 1 інст. Капітонов Є.М. 
Провадження №33/807/42/25      Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року     місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2022 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп. в дохід держави.

Згідно з постановою суду, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №106141 від 28 липня 2022 року, водій ОСОБА_1 на 25 км Н-15 керував транспортним засобом МАЗДА 5 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також просить звільнити його від сплати судового збору. 

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він не перебував у зазначеному місці правопорушення та, відповідно, у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зауважує, що йому не відомо, стосовно якої особи співробітник поліції дійшов висновку про стан сп`яніння. 
Вважає, що суд першої інстанції неправомірно дійшов висновку про наявність в його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та неправильно оцінив докази по справі, які були надані працівниками поліції. 
Посилається на відсутність факту керування ним транспортним засобом. 

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 у розгляді справи участі не брав, згідно з матеріалами справи, судові повістки про дату та час судового засідання ОСОБА_1 не отримував, що підтверджується поштовим конвертом із відміткою адресат відсутній за вказаною адресою, відомостей щодо отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови суду матеріали справи не містять, доводи апелянта про те, що про наявність постанови він дізнався дізнався наприкінці жовтня 2023 року на стадії виконавчого провадження, матеріалами справи не спростовано. Апеляційну скаргу захисником-адвокатом Дерев`янко І.О. було подано 01 листопада 2023 року разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Постановою Запорізького апеляційного суду від 15 листопада 2023 року захиснику-адвокату Дерев`янко І.О. відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови та повернуто апеляційну скаргу особі, що її подала. 24 листопада 2023 року ОСОБА_1 вже самостійно подав апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Згідно з наявними матеріалами справи, постановою Запорізького апеляційного суду від 14 червня 2024 року апеляційне провадження щодо ОСОБА_1 було зупинено до його звільнення з військової служби (за клопотанням сторони захисту).
В подальшому, судом апеляційної інстанції 08 вересня 2025 року було здійснено запит до Міністерства оборони України з метою витребування інформації чи продовжує проходити військову службу ОСОБА_1 , на теперішній час, та просили повідомити, чи можливо забезпечити участь останнього під час апеляційного розгляду справи в режимі відеоконференції з використанням доступних засобів відеозв`язку.
На вищезазначений запит суду, 03 листопада 2025 року надійшов лист начальника Центрального управління персоналу штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з яким, станом на 14 жовтня 2025 року громадянин ОСОБА_1 виключений з військового обліку, як такий, що визнаний військово-лікарською комісією непридатним до військової служби. 
Отже, апеляційне провадження підлягає поновленню.
Враховуючи вищезазначене, судом апеляційної інстанції було призначено розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, на 02 грудня 2025 року на 09 годину 20 хвилин.
У призначене судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомив.
До початку апеляційного провадження, 02 грудня 2025 року на адресу Запорізького апеляційного суду надійшло клопотання захисника-адвоката Дерев`янко І.О. про розгляд апеляційного провадження у відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Дерев`янко І.О. В своєму клопотанні захисник просить закрити провадження в цій справі у зв`язку із спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності. 
З урахування викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника –адвоката Дерев`янко І.О., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №106141 від 28 липня 2022 року, з якого убачається, що водій ОСОБА_1 на 25 км Н-15 керував транспортним засобом МАЗДА 5, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest Drager ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 липня 2022 року;
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;
- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» відповідно до якої гр. ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП немає. Згідно з базою даних підсистеми ІТС «Інформаційний портал Національної поліції», за відомостями ГСЦМВС транспортний засіб МАЗДА 5 номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 . Посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20 вересня 2018 року;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав. 
Як зазначено вище, в судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Дерев`янко І.О. не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, від захисника-адвоката Дерев`янко І.О. надійшло клопотання про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника.
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі апелянта, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Зокрема, доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, щодо відсутності доказів на підтвердження факту керування ним транспортним засобом, суд апеляційної інстанції вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними у справі доказами зокрема поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
Так, згідно з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , він, 28 липня 2022 року був запрошений в якості свідка при тому, як водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Мазда 5, номерний знак НОМЕР_1 на 25 Н-15, та маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» та в закладі охорони здоров`я.
Згідно з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , він, 28 липня 2022 року був запрошений в якості свідка при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» та в закладі охорони здоров`я, який керував автомобілем Мазда 5, номерний знак НОМЕР_1 . Також, в його присутності ОСОБА_1 відмовився від копій та підпису в протоколі. 
Ставити під сумнів достовірність пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 жодних підстав немає, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та з іншими доказами.
В матеріалах справи міститься відеозапис, з якого убачається, що він здійснений поліцейськими, які спілкувались з чоловіком, який лежав на землі біля автомобіля та казав, що злякали його дитину. Спілкування відбувалось з приводу того, чому чоловік, який лежить на землі, сів за кермо у стані сп`яніння. При цьому, ніяких спецзасобів до вказаного чоловіка, згідно із відеозаписом, не застосовувалось. 
В апеляційній скарзі ідеться про те, що на вказаному відеозаписі зображений не ОСОБА_1 а інша особа, у день складення протоколу ОСОБА_1 перебував у іншому місці – у військовій частині. 
Проте, на підтвердження вказаних доводів стороною захисту доказів не надано. 
На відеозаписі дійсно не зафіксовано як встановлювалась особа чоловіка, який лежить на землі.
В свою чергу, цим записом зафіксовано як жінка за кадром питає, чи забирають їх машину, та повідомляє що машина «зареєстрована не на ньому, вона стоїть на доньці, яка перебуває вдома».
В свою чергу, в матеріалах справи міститься довідка інспектора САП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, в якій зазначено, що власником транспортного засобу Мазда 5, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Сам ОСОБА_1 , незважаючи на тривалість перебування справи в Запорізькому апеляційному суді, жодного разу у призначені судові засідання не з`явився, клопотань про витребування додаткових доказів, виклик свідків, працівників поліції тощо з метою перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі, від сторони захисту не надходило. 
В свою чергу, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, особу ОСОБА_1 встановлено за посвідченням водія із застосунку ДІЯ. 
Як вже зазначено вище, у письмових поясненнях свідків ідеться саме про ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Мазда 5, державний номерний знак НОМЕР_1 , мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер, так і в закладах охорони здоров`я.
Встановлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння – різкий запах з порожнини рота, хитка хода, зафіксовані у акті огляду та направленні на огляд. 
Отже, сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мазда 5, державний номерний знак НОМЕР_1 , у суду апеляційної інстанції немає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами.
Те, що відеозаписом не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинку працівниками поліції, вищевказаного висновку не спростовує, оскільки в справі містяться відповідні пояснення свідків. 
В свою чергу, об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керував не ОСОБА_1 , а інша особа, в матеріалах справи немає.
Версія апелянта про те, що він не перебував у зазначеному місці правопорушення та те, що йому невідомо стосовно якої особи співробітник поліції дійшов висновку про стан сп`яніння, не є переконливою та спростовується наявними в матеріалах справи доказами, вказаними вище.
Окрім того, ОСОБА_1 інкримінується не керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а відмова від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Як зазначено вище, будь-яких клопотань щодо виклику працівників поліції, свідків або витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги, на адресу суду не надходило
В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.
Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що правопорушення відбулось під час виконання ним службових обов`язків, тому він підлягає звільненню від судового збору. 
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення - а саме у відмові, як водія, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Даних про те, що ОСОБА_1 оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.
З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 теж не звертався.
Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Разом з тим, переглядаючи постанову суду першої інстанції в частині викладених судом обставин, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
В оскаржуваній постанові фабула встановленого судом першої інстанції правопорушення в цілому сформульована так само як і в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №106141 від 28 липня 2022 року, складеного щодо ОСОБА_1 , а саме зазначено, що водій ОСОБА_1 на 25 км Н-15 керував транспортним засобом МАЗДА 5 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
Проте, суд, при викладені фактичних обставин справи не зазначив дати та часу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Тому, оскаржувана постанова суду, на підставі положень ст.294 КУпАП, підлягає зміні в частині викладених судом обставин із зазначенням, що подія інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, мала місце 28 липня 2022 року о 22 год. 45 хв., як про це зазначено у протоколі серії ААД №106141 від 28 липня 2022 року, та відповідає іншим матеріалам справи. 
Внесення до оскаржуваної постанови таких змін не погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
З урахуванням зазначеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Доказів на підтвердження обставин, які б були підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, в матеріалах провадження немає, не долучено таких доказів і до апеляційної скарги. 
Тому, вимоги апелянта в зазначеній частині задоволенню не підлягають, що не позбавляє останнього права надати відповідні докази суду першої інстанції на стадії виконання постанови суду та звернутись до суду з відповідним клопотанням. 
Письмове клопотання захисника – адвоката Дерев`янко І.О. про закриття провадження в справі через закінчення строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, задоволенню не підлягає, оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у строки, передбачені ст.38 КУпАП. 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2022 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2022 року стосовно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, змінити в частині викладених судом обставин.
Вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за викладених у вищевказаній постанові суду першої інстанції обставин - 28 липня 2022 року о 22 год. 45 хв.
У решті постанову залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева