Справа № 991/12944/25
Провадження 1-кс/991/13185/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
У Х В А Л А
23 грудня 2025 року          м. Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від участі у розгляді справи №991/12944/25 (провадження №1-кс/991/13041/25),

ВСТАНОВИВ:

18.12.2025 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями на розгляд судді ОСОБА_1 надійшла вказана заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 . 

1.Зміст заяви про відвід

Як вбачається з журналу судового засідання від 18.12.2025 у провадженні слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 перебуває справа №991/12944/25 (провадження №1-кс/991/13041/25) за скаргою ОСОБА_5 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 від 14.11.2025 про відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №22024000000001148 від 12.12.2024.
В ході судового розгляду адвокат ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду вказаної скарги, оскільки вважає його упередженим. 

2.Позиція учасників у судовому засіданні

У судове засідання підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_3 не прибули. Однак, до початку судового засідання адвокат ОСОБА_3 надіслав письмові пояснення по суті заявленого ним відводу та просив розгляд заяви здійснити за їх відсутності.
Детектив ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, однак до його початку надіслав письмові заперечення в яких просив відмовити в задоволенні заявленого адвокатом відводу з підстав його необґрунтованості. 
Слідчий суддя  ОСОБА_4  був повідомлений про час та дату розгляду заяви про відвід, однак не скористався правом надати пояснення з приводу заявленого відводу, разом з тим надав для дослідження матеріали вказаної судової справи. 
Отже, з урахуванням положень ч. 3 ст. 81 КПК України, згідно з якими присутність осіб, які беруть участь у справі, при розгляді заяви про відвід, не є обов`язковою, суддя вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності вказаних осіб.

3.Мотиви та оцінка судді

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією з фундаментальних засад здійснення правосуддя.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.
З метою дотримання цієї гарантії, ст. 80 КПК України передбачає право учасників судового провадження заявити відвід, який повинен бути вмотивованим.
Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 75, 76 КПК України, до яких належить, зокрема, наявність сумніву у його неупередженості. 
Як вбачається з додатково наданих адвокатом ОСОБА_3 письмових пояснень, підставою, що виключає участь слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді скарги ОСОБА_5 , є на наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Так, на переконання адвоката, слідчий суддя ОСОБА_4 має упереджене ставлення до позиції сторони захисту підозрюваного ОСОБА_5 щодо доцільності проведення ініційованих ними слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №22024000000001148 від 12.12.2024.
Зокрема, адвокат вказує, що 09.10.2025 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 у справі №991/9477/25 були частково задоволені скарги сторони захисту на рішення детектива ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_8 про проведення слідчих (розшукових) дій - допитів свідків у кримінальному провадженні №22024000000001148 від 12.12.2024 та зобов`язано останнього допитати свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 . 
Втім, цією ж ухвалою було відмовлено в задоволенні скарг в частині допиту інших свідків, а саме: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , з мотивів того, що стороною захисту не доведено, що вказаним особам можуть бути відомі обставини, що мають значення для цього кримінального провадження. 
Відтак, адвокат вважає, що слідчий суддя ОСОБА_4 має сформовану чітку та однозначну правову позицію щодо правомірності відмов детектива у допиті зазначених вище свідків.
Водночас, адвокат зауважує, що скарга ОСОБА_8 яка зараз перебуває на розгляді слідчого судді ОСОБА_4 також подана в межах кримінального провадження №22024000000001148 від 12.12.2024, стосуються аналогічних процесуальних рішень органу досудового розслідування, зокрема в частині відмови в задоволенні клопотання про допит свідків ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , та ґрунтуються на тих самих доводах сторони захисту, зокрема щодо порушення права на збирання та подання доказів, а також принципу змагальності сторін, як і ті, в задоволенні яких було відмовлено ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від 09.10.2025 у справі №991/9477/25.
З цього адвокат робить висновок, що при розгляді справи №991/12944/25 за скаргою ОСОБА_5 на постанову про відмову в задоволенні клопотань про допит свідків ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , слідчий суддя ОСОБА_4 не зможе об`єктивно оцінити доводи та обґрунтування скарги сторони захисту, оскільки така оцінка фактично передбачала б необхідність ставити під сумнів його ж власне рішення від 09.10.2025 у справі №991/9477/25. 
Аналізуючи вказані твердження адвоката, суддя виходить з того, що неупередженість суду є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, з метою дотримання якої учасники судового провадження наділені правом заявити відвід, який відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України повинен бути вмотивованим. 
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України»).
При цьому, сама по собі заява про відвід не є безумовною підставою для відсторонення складу суду від участі у кримінальному провадженні. Позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, адже визначальним фактором є можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (п. 44 рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії»). 
Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, доки на підставі доказів не буде встановлена наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.
При цьому, наявність безсторонності для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за суб`єктивним критерієм, який передбачає оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).
З вказаного вбачається, що заява про відвід має бути вмотивованою, тобто не формальною і не такою, що містить загальні чи абстрактні припущення про можливу упередженість поведінки та/або рішень судді в майбутньому. Така заява повинна містити посилання на достатні фактичні дані, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості судді при розгляді конкретної судової справи.
Разом з тим, на думку судді, заявлений адвокатом відвід не містить будь-яких належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність обставин, які б викликали сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 .
Так, адвокат, стверджуючи про упередженість слідчого судді ОСОБА_4 посилається на постановлене ним рішення про часткову відмову в задоволенні попередньої скарги ОСОБА_8 у зв`язку з невстановленням необхідності та доцільності проведення допиту свідків ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , у зв`язку з чим вважає, що за результатом розгляду цієї скарги суддя прийме аналогічне рішення. 
Вказане, на переконання адвоката, свідчить про наявність у слідчого судді ОСОБА_4 сформованого упередженого ставлення до сторони захисту, яке унеможливить прийняття останнім об`єктивного рішення за результатом розгляду скарги підозрюваного ОСОБА_8 .
Разом з тим, аналізуючи зміст наведених вище доводів адвоката, суддя доходить висновку, що його відвід викликаний виключно незгодою із судовими рішеннями, постановленими слідчим суддею ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №22024000000001148 від 12.12.2024.
Водночас, заявлений відвід не може обґрунтовуватися незгодою сторони з рішеннями судді, оскільки вказане саме по собі не свідчить про легітимні сумніви в неупередженості.
Однак, ані незгода з процесуальними діями слідчого судді, ані судові рішення постановлені таким суддею, не можуть бути підставою для його відводу. Протилежне трактування принципу неупередженості суду та інституту відводу суперечить засадам судочинства та незалежності судді, а також містить потенційні ризики з точки зору наслідків для судової практики. 
Більше того, за вказаної ситуації прослідковувалася б конкуренція між процедурами оскарження судових рішень та відводу, що є недопустимим для дотримання принципу справедливого судочинства. 
Той факт, що адвокат внаслідок суб`єктивних міркувань та внаслідок особистого аналізу попередніх рішень слідчого судді сумнівається в його неупередженості, не свідчить про його реальну упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою усунення судді від розгляду судової справи.
Так, суб`єктивно оцінюючи на предмет законності, обґрунтованості та правомірності рішення слідчого судді за результатом розгляду заявлених стороною захисту скарг, заявник робить висновок про наявність упередженості в його діях. 
Водночас, суддя в межах розгляду заяви про відвід не уповноважений надавати оцінку законності та обґрунтованості постановлених іншим слідчим суддею рішень, а тому відповідні доводи не можуть бути покладені в основу рішення про відвід. У цьому контексті суддя звертає увагу на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13 червня 2007 року, відповідно до яких, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. 
Суддя також наголошує, що не може бути підставою для відводу слідчого судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами. Аналогічна позиція висловлена Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду у своїх ухвалах від 12.02.2018 у справі № 359/9855/15-к та від 06.11.2019 у справі № 300/474/17.
З огляду на зазначене, та враховуючи, що слідчий суддя не пов`язаний своїми попередніми висновками, які не мають преюдиційного значення під час винесення рішення в конкретній справі, суддя дійшов висновку, про відсутність обставин, які б свідчили про упередженість слідчого судді ОСОБА_4 та унеможливлювали б винесення ним об`єктивного судового рішення у справі №991/12944/25 за результатом розгляду скарги ОСОБА_5 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 від 14.11.2025 про відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №22024000000001148 від 12.12.2024.
Враховуючи вищевикладене, суддя доходить висновку, що заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.
Керуючись ст. 35, 75, 80, 81, 82, 372, 376 КПК України, 

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від участі у розгляді справи №991/12944/25 (провадження №1-кс/991/13041/25), - залишити без задоволення. 
2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає. 

Суддя           ОСОБА_1