СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Харків Справа № 910/10109/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О. , суддя Демідова П.В.
за участю секретаря судового засідання Довгань А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРДКОМ» (вх. 2562 П/2) 
на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.11.2025, ухвалене у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Пушком І.І. в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (повне рішення складено 12.11.2025) у справі №910/10109/25
за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРДКОМ», село Окіп, Лубенський район, Полтавська обл.,
про стягнення 477 600,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулася до Господарського м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРДКОМ» про стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла за договором від 18.04.2025 №154/ВОЗ-2025 на поставку товару.
Ухвалою від 19.08.2025 Господарський суд м. Києва постановив ухвалу про передачу справи на розгляд іншому суду.
10.09.2025 Господарський суд Полтавської області отримав з Господарського суду м. Києва в порядку підсудності справу № 910/10109/25.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 12.11.2025 у справі №910/10109/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРДКОМ» на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 477 600,00 грн штрафу; 5 731,20 грн судового збору.
Мотивуючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що належними у справі доказами підтверджено поставку відповідачем товару неналежної якості та наявність підстав для стягнення на користь позивача штрафу згідно умов договору. Заяву відповідача про зменшення суми штрафу залишено судом без задоволення через необґрунтованість підстав для її задоволення. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРДКОМ» звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 12.11.2025 у справі № 910/10109/25. Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України до ТОВ «АВАНГАРДКОМ» про стягнення грошових коштів в сумі 477 600,00 грн по договору №154/ВОЗ-2025 від 18.04.2025. В разі скасування рішення Господарського суду Полтавської області від 12.11.2025 у справі 910/10109/25 в частині, винести постанову, якою зменшити суму штрафних санкцій з огляду на викладене в апеляційній скарзі.
В обґрунтування апеляційної скарги наводить такі доводи:
- в межах виконання договору на поставку товару від 18.04.2025 №154/ВОЗ-2025, з метою контролю якості консерви овочевої «Лечо», які постачатимуться, ТОВ «АВАНГАРДКОМ» ініційовано лабораторні дослідження продукції;
- на момент відібрання зразків для експертного дослідження, у т.ч. повторного, товар знаходився на відповідальному зберіганні, отже не є поставленим;
- передача на зберігання товару від постачальника до замовника не передбачає переходу права власності на даний товар.
- застосування штрафу у розмірі 20 % вартості неякісного товару можливе лише за умови передачі товару у власність Замовнику, а з матеріалів позовної заяви вбачається та договору № 154/ВОЗ-2025 від 18.04.2025 випливає, що товар від ТОВ «АВАНГАРДКОМ» у власність Військової частини НОМЕР_1 НГУ не перейшов. Отже, застосування штрафної санкції в розмірі 20 % в ході виконання договору № 154/ВОЗ-2025 від 18.04.2025 є передчасним та необґрунтованим;
- враховуючи наявність документів (експертних висновків), що підтверджують якість консерв овочевих «Лечо», які постачалися ТОВ «АВАНГАРДКОМ» на адресу Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, а також відсутність обґрунтування розміру збитків позивача, відсутність факту переходу права власності на товар, вбачаються підстави для скасування неустойки за договором № 154/ВОЗ-2025 від 18.04.2025.
- в позовній заяві позивачем не доведено, а судом першої інстанції не враховано що позивач не поніс збитки за договором №154/ВОЗ-2025 від 18.04.2025, а також не враховано, що право власності на товар від постачальника до замовника не перейшло.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2025, для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «АВАНГАРДКОМ» на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.11.2025 у справі №910/10109/25. Розгляд справи призначено на 28.01.2026. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 15 днів з дня вручення даної ухвали. Витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №910/10109/25.
05.01.2026 матеріали справи №910/10109/25 надійшли до суду апеляційної інстанції.
05.01.2026 від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ «АВАНГАРДКОМ», в якому позивач проти доводів апеляційної скарги заперечує. Просить апеляційну скаргу відповідача на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.11.2025 у справі №910/10109/25 залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.
В обґрунтування відзиву зазначає про таке:
- в апеляційній скарзі відповідач не заперечує факт свого зобов`язання щодо поставки позивачу якісних Товарів, визначених у специфікації, що є невід`ємною частиною Договору;
- у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує, що Товар мав відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів, ТУ У та Технічному опису до Договору;
- відповідач не заперечує щодо спроби поставки ним 12.05.2025 якісного Товару загальною кількістю 20 000 кг, згідно складених ним видаткових накладних;
- в апеляційній скарзі відповідач повністю погоджується із тим фактом, що протоколи випробувань харчової продукції від 26.05.2025 № 3733/25-х (первинний) та від 30.06.2025 №4753/25-х (повторний), складені ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» засвідчують відсутність відповідності Товару вимогам ТУ У 10.3-43564009-003:2021;
- пунктом 8.4. розділу 8 Договору Сторони узгодили, що у разі поставки неякісного (некомплектного товару або поставки товару з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або порушенням розділу 2 Договору) відповідач сплачує Позивачеві штраф у розмірі 20% вартості цього Товару. Отже, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про задоволення позовної заяви в повному обсязі;
- стягнення судом з відповідача на користь позивача штрафних санкцій за Договором, виконання зобов`язань позивачем, який фінансується за рахунок Державного бюджету України, жодним чином не призведе до збагачення позивача як учасника відносин у сфері господарювання;
- суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність обставин, які б звільняли відповідача від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за договором.
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2026 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Тарасової І.В. для розгляду справи №910/10109/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Демідова П.В.
В судове засідання 28.01.2026, що відбувалось в режимі відеоконференції, з`явився представник позивача.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, день та місце повідомлений судом належним чином. 
Поряд з цим, 27.01.2028 до суду апеляційної інстанції від представника ТОВ «АВАНГАРДКОМ» адвоката Мартиненко Ю.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Адвокат Мартиненко Ю.В. повідомляла, що не зможе взяти участь в засіданні 28.01.2026 об 11:00 год у зв`язку з перебуванням на лікарняному, що підтверджувала довідкою №1111-23ЕМ-Т5Х9-45ХЕ від 23.01.2026. У зв`язку з цим, просила суд відкласти засідання у справі №910/10109/25 на іншу дату. 
У судовому засіданні 28.01.2026 представник позивача вирішення питання про відкладення розгляду справи залишив на розсуд суду. 
Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає, що підставою для відкладення розгляду справи у відповідності до вимог ст. 270 ГПК України є неявка у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
В силу приписів ГПК України відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
У даному випадку всі учасники справи повідомлені судом про дату та час судового засідання належним чином, про що свідчать довідки Східного апеляційного господарського суду про доставку електронних листів від 22.12.2025.
Згідно п. 5 ухвали Східного апеляційного суду від 22.12.2025 сторони повідомлені, що участь сторін у судовому засіданні не є обов`язковою. Неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Також, дослідивши надану представником відповідача в обґрунтування клопотання про відкладення розгляду справи інформаційну довідку електронної системи охорони здоров`я, колегія суддів зазначає, що у довідці відсутня інформація, яка б давала можливість ідентифікувати особу, якій вона видана (чи якої вона стосується). За таких підстав колегія суддів вважає, що надані представником відповідача докази не підтверджують поважність причин неявки в судове засідання.
Крім того, колегія суддів звертає увагу відповідача, що сторона у справі не обмежена колом осіб на представництво своїх інтересів у суді.
Приймаючи до уваги що правова позиція відповідача викладена в апеляційній скарзі та відзиві на позовну заяву, зважаючи, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, надані представником відповідача документи не підтверджують поважність причин неявки в судове засідання, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та можливість розгляду апеляційної скарги в судовому засіданні за наявними матеріалами справи.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши представника позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, встановила таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі-Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРДКОМ» (далі-Постачальник) укладено договір від 18.04.2025 № 154/ВОЗ-2025 (далі – Договір).
Відповідно до пункту 1.1. розділу 1. Договору, Постачальник зобов`язується поставити Покупцю якісні товари, зазначені у Специфікації (Додаток №1), яка є невід`ємною частиною Договору, а Позивач- прийняти і оплатити такі Товари.
Пунктом 1.2. розділу 1. Договору визначено, що найменування, номенклатура, асортимент та кількість товару зазначена в Додатку №1 до Договору. Код ДК 021:2015:15330000-0 Оброблені фрукти та овочі.
Відповідно до додатку № 1 до Договору (Специфікації) передбачено, що найменування товару (асортимент): консерви овочеві “Лечо” (далі - Товар).
Пунктом 2.1. розділу 2 Договору “Якість товару” визначено, що якість товару, який поставляється Постачальником повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів, ТУ У та Технічному опису (Додаток №2 до Договору).
Товар, який Постачальник зобов`язується передати Замовнику, має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі Замовнику, а також протягом строку його придатності. Разом з товаром Постачальник повинен передати Замовнику документи, які визначені пунктом 6.5. Договору.
Пунктами 3.1. та 3.2. розділу 3 Договору визначено, що Контроль за станом виконання договірних зобов`язань Постачальником здійснюють Замовник, представники Замовника (відповідні посадові особи військової частини, які уповноважені на вчинення дій визначених цим Договором).
Під час поставки кожної партії товару, Замовник протягом 2 (двох) робочих днів, проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності Товару, що постачається Постачальником (далі - контрольні заходи).
Контрольні заходи, включають в себе перевірку безпечності, а саме радіологічними показниками та окремих показників якості - органолептичними та окремими фізико- хімічними показниками, відповідність маркування (етикетування, пакування, тощо) товару, що постачаються відповідно до умов цього Договору, відповідність транспортних засобів, що використовуються для транспортування Товару за цим Договором, вимогам статті 44 Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів” від 23.12.1997 № 771/97-ВР (п. 3.3. Договору).
За змістом п. 3.3.1. Договору контрольні заходи здійснюються в обов`язковій присутності представника Постачальника (який діє на підставі довіреності чи іншого належного документа, що посвідчує повноваження цієї особи, у тому числі на право участі у відборі зразків (проб) щодо відповідної партії товару), а у разі його відсутності - не розпочинаються.
Відсутність в представника Постачальника документів, які підтверджують його повноваження на складання документів від імені Постачальника, має наслідки неявки представника Постачальника.
Результати проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю у 2-ох примірниках, які підписуються представниками Замовника (товаро- одержувача), що здійснювали перевірку та представником Постачальника.
Згідно з п. 3.3.2. Договору якщо під час проведення контрольних заходів за оцінкою Замовника (товароодержувача) існує обґрунтована підозра (тобто існують факти або інформація, які можуть переконати Замовника (товароодержувача), що товар може не відповідати вимогам якості та безпечності за зовнішнім виглядом, іншими органолептичними показниками, невідповідністю маркування або пакування) або встановлено факт, що Товар є небезпечним чи непридатним до споживання, зразок такого товару шляхом комісійного відбору зразків (проб), відбирається у відповідності до умов цього Договору (п.3.9 - п.3.14), та направляється до уповноваженої лабораторії, яка може проводити лабораторні дослідження (випробовування) для цілей державного контролю (далі — уповноважена лабораторія), яку визначає Замовник, для проведення лабораторних досліджень.
Такими уповноваженими лабораторіями можуть бути лише ті, у яких місцезнаходження зареєстроване в м. Києві.
При невідповідності результатів дослідження, навіть за одним показником Постачальник протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання результатів досліджень, має право звернутись до Замовника (товароодержувача) щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості, яка перебуває у Замовника (товароодержувача) на відповідальному зберіганні, та направлення до уповноваженої лабораторії, яку визначає Замовник. Результати повторних досліджень є остаточними, але виключно якщо вони проводились за зверненням Постачальника. У разі відсутності у визначений термін звернення Постачальника про проведення повторного відбору зразків (проб) або повернення за його клопотанням партії Товару з відповідального зберігання після отримання результатів первинних лабораторних досліджень, остаточними є результати первинних лабораторних досліджень. 
Послуги уповноваженої лабораторії щодо проведення лабораторних досліджень оплачуються Постачальником. Відмова Постачальника від підписання договору про проведення випробувань або оплатити послуги з перевірки якості вважатиметься згодою Постачальника з тим, що поставлена ним партія товару, з якої відібрані зразки (проби) є неналежної якості.
За змістом п. 3.4. розділу 3 Договору результати лабораторних досліджень поширюються на всю партію товару, а результати повторних досліджень є остаточними, але виключно якщо вони проводились за зверненням відповідача. 
За п. 3.9. Договору про відбір зразків (проб) складається акт. який підписується представниками Замовника (товароодержувача), Постачальником або представником Постачальника та іншими незацікавленими або компетентними особами (у разі їхнього залучення), які приймають участь у відборі.
П. 4.1. Договору визначено, що ціна Договору складає 2 388 000 грн, у тому числі податок на додану вартість 398 000,00 грн.
Кількість товару за Договором – 20 000 кг.
Пунктом 6.1. розділу 6 Договору сторони узгодили, що дата та місце поставки Товару зазначається у письмовій заявці Покупця, яка вручається під особистий підпис Постачальнику. У заявці зазначається найменування Товару, місце поставки Товару, кількість Товару та інша необхідна інформація для поставки Товару.
Пунктом 8.4. розділу 8 Договору сторони узгодили між собою, що у разі поставки неякісного (некомплектного товару або поставки товару з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або порушенням розділу 2 Договору) Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% вартості цього Товару. 
Факт поставки недоброякісного товару підтверджується актом приймального контролю, складеним Замовником (товароодержувачем) та/або протоколами випробувань та/або експертними висновками, виданими уповноваженою лабораторією. 
Зазначений товар не зараховується Постачальнику у виконання поставки і підлягає заміні в строк 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання Постачальником вказаного акту. 
У разі заміни товаром з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або з порушенням вимог розділу 2 цього Договору Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20 % вартості такого товару за кожен такий випадок, зафіксований Замовником (товароодержувачем). Факт заміни товаром з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або з порушенням вимог розділу 2 цього Договору підтверджується актом приймального контролю, складеним Замовником (товароодержувачем). Сплата штрафу не звільняє Постачальника від виконання зобов`язань за цим Договором.
У разі поставки товару неналежної якості (що підтверджується протоколами випробувань (експертними висновками) або поставки товару з порушенням вимог щодо тари або упаковки або маркування або комплектності, Замовник має право за своїм вибором використати оперативно-господарську санкцію у вигляді: відмови від оплати товару чи відмови від прийняття та оплати товару із звільненням Замовника від будь-якої відповідальності за такі дії (п. 8.7. Договору).
Відповідно до п. 12.1 договору, договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, а в частині оплати за поставлений товар - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань. Строк дії Договору продовжується автоматично, у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні понад період, визначений Указом Президента України від 14.01.2025 №26/2025 “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні”, але не довше ніж до 31.12.2025.
Відповідно до умов Договору, 01.05.2025 уповноважений представник Постачальника отримав наручно заявку від 01.05.2025 № 78/1/10-1667-2025 про необхідність поставки Товару в загальній кількості 20 000 кг, у відповідні строки та відповідні місця постачання (а.с. 68 – зворот. арк). Отримання вказаної заявки визнається відповідачем у відзиві на позов.
Відповідно до видаткової накладної №АД_000048/3078 від 12.05.2025, відповідачем поставлено Товар на склад позивача у кількості 13 500 кг та загальною вартістю 1611900,00 грн (а.с. 69).
Відповідно до видаткової накладної №АД_000044/3078 від 12.05.2025, відповідачем поставлено Товар на склад позивача, у кількості 1 500 кг та загальною вартістю 179100,00грн (а.с. 69-зворотн. арк.).
Відповідно до видаткової накладної №АД_000045/3066 від 12.05.2025, відповідачем поставлено Товар на склад позивача у кількості 5 000 кг та загальною вартістю 597000,00грн (а.с. 70).
На виконання умов пунктів 3.2 та 3.3. розділу 3 Договору, 14.05.2025 уповноваженою комісією Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України у присутності уповноваженого представника ТОВ «АВАНГАРДКОМ» згідно з актом відбору зразків (проб) для проведення досліджень від 14.05.2025 № 75 було відібрано зразки для експертного дослідження (а.с. 71).
Відібрані зразки були направлені до лабораторії, яка уповноважена проводити лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю - ДП “УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ”.
За результатом проведених досліджень видано протокол випробувань харчової продукції від 26.05.2025 № 3733/25-х, складений ДП “УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ”, в якому зазначено, що Товар за органолептичними показниками (зовнішній вигляд, консистенція) та фізико-хімічним показником (масова частка солодкого перцю від маси нетто консервів, зазначеної на етикетці) не відповідає вимогам ТУ У 10.3- 43564009-003:2021 «Консерви овочеві. Технічні умови» (а.с. 71-73).
В подальшому, керуючись підпунктом 3.3.2. пункту 3.3. та пункту 3.4. розділу 3 Договору ТОВ “АВАНГАРДКОМ”, скориставшись правом, визначеним умовами Договору, клопотав про проведення повторного відбору зразків проб з тієї самої партії у подвійній кількості.
Згідно з умовами пунктів 3.2 та 3.3. розділу 3 Договору, 16.06.2025 уповноваженою комісією позивача у присутності уповноваженого представника ТОВ «АВАНГАРДКОМ» було повторно відібрано зразки Товару у подвійній кількості, про що було складено акт відбору зразків (проб) для проведення досліджень №120 від 16.06.2025 (а.с. 74).
Відібрані зразки Товару у подвійній кількості були направлені на дослідження до лабораторії, яка уповноважена проводити лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю, ДП “УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ” за адресою м. Київ вул. Метрологічна, 4, для перевірки на відповідність Товару вимогам ТУ У 10.3- 43564009-003:2021. 
За результатом проведених повторних досліджень видано протокол випробувань харчової продукції від 30.06.2025 №4753/25-х, складений ДП “УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ”, в якому встановлено, що Товар за органолептичними показниками (зовнішній вигляд, консистенція) та фізико-хімічним показником (масова частка розчинних сухих речовин в томатній заливці, сторонні домішки) не відповідає вимогам ТУ У 10.3-43564009-003:2021. «Консерви овочеві. Технічні умови» (а.с. 74-76).
За результатами проведених первинних досліджень зразків Товару та їх повторних досліджень, уповноваженою комісією Позивача був складений Акт приймального контролю № 112 від 17.07.2025 (а.с. 77-78), в якому зазначено, що комісією було прийнято рішення не приймати неякісний Товар у кількості 20 000 кг, на продовольчі склади позивача.
Отже, поставлений відповідачем товар позивач фактично не прийняв та не оплатив в зв`язку з невідповідністю вимогам ТУ У 10.3-43564009-003:2021.
В зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань в частині поставки товару належної якості, позивачем був здійснений розрахунок штрафу у розмірі 20% вартості недоброякісного товару згідно з п. 8.4. Договору та направлено відповідачу претензію від 24.07.2025 №78/1/5-3035-2025 (а.с. 79-81) з вимогою щодо сплати штрафу. 
Відповідачем відповіді на претензію від 24.07.2025 не надано, вимоги про сплату штрафу - не виконані. 
Наведене стало підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 477 600,00 грн за договором №154/ВОЗ-2025 від 18.04.2025. 
Рішення суду першої інстанції, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі є предметом апеляційного перегляду. 
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає таке.
Предметом даного спору є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 477 600,00 грн, нарахованого відповідно до умов договору №154/ВОЗ-2025 від 18.04.2025 у зв`язку з поставкою товару неналежної якості.
Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст.626 ЦК України).
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 6, 627 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
В даному випадку матеріально-правові відносини між сторонами в даній справі склалися в межах договору №154/ВОЗ-2025 від 18.04.2025, який за своєю правовою природою має ознаки договору поставки.
Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.
За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.1, 2 ст.712 ЦК України).
Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. 
Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства (ст. 662 ЦК України).
Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар (ч.1 ст.664 ЦК України).
Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам (ч. 1, ч. 3 ст. 673 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч.1 ст.674 ЦК України товар має відповідати вимогам щодо якості у момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлений договором.
За змістом ч.1 ст.675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. 
Згідно з ч.1 ст.687 ЦК України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо якості товару здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
При цьому, у разі передання товару неналежної якості покупець має право реалізувати передбачені законом та договором способи захисту, зокрема відмовитися від прийняття такого товару та вимагати застосування встановлених договором наслідків порушення зобов`язання.
Таким чином, у випадку встановлення факту передання покупцеві товару, який не відповідає погодженим умовам щодо якості, сторона, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність у формі та розмірі, визначених договором, у тому числі шляхом застосування штрафних санкцій.
Так, статтею 679 ЦК України встановлено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту (частина 1 статті 679 ЦК України). Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили (частина 2 статті 679 ЦК України).
У постанові від 29.07.2021 у справі №904/5217/19 Верховний Суд зазначив про таке: “відповідальність продавця за недоліки товару може наступати у випадках, якщо недоліки виникли до передання товару покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару. Водночас, у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу”. 
За змістом пункту 1.1. розділу 1. Договору, Постачальник зобов`язується поставити Покупцю якісні товари, зазначені у Специфікації (Додаток №1), яка є невід`ємною частиною Договору, а Позивач- прийняти і оплатити такі Товари.
Пунктом 2.1. розділу 2 Договору “Якість товару” визначено, що якість товару, який поставляється Постачальником повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів, ТУ У та Технічному опису (Додаток №2 до Договору).
Товар, який Постачальник зобов`язується передати Замовнику, має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі Замовнику, а також протягом строку його придатності.
За умовами п. 3.1. та 3.2. розділу 3 Договору, Контроль за станом виконання договірних зобов`язань Постачальником здійснюють Замовник, представники Замовника (відповідні посадові особи військової частини, які уповноважені на вчинення дій визначених цим Договором).
Під час поставки кожної партії товару, Замовник протягом 2 (двох) робочих днів, проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності Товару, що постачається Постачальником (далі - контрольні заходи).
Контрольні заходи, включають в себе перевірку безпечності, а саме радіологічними показниками та окремих показників якості - органолептичними та окремими фізико- хімічними показниками, відповідність маркування (етикетування, пакування, тощо) товару, що постачаються відповідно до умов цього Договору; здійснюються в обов`язковій присутності представника Постачальника, а у разі його відсутності - не розпочинаються (п. 3.3.1. Договору); якщо під час проведення контрольних заходів за оцінкою Замовника (товароодержувача) існує обґрунтована підозра (тобто існують факти або інформація, які можуть переконати Замовника (товароодержувача), що товар може не відповідати вимогам якості та безпечності, зразок такого товару шляхом комісійного відбору зразків (проб), відбирається у відповідності до умов цього Договору (п.3.9 - п.3.14 Договору), та направляється до уповноваженої лабораторії для проведення лабораторних досліджень. Такими уповноваженими лабораторіями можуть бути лише ті, у яких місцезнаходження зареєстроване в м. Києві (п. 3.3.2. Договору).
За умовами п. 7.1.2. Замовник зобов`язаний приймати поставлений товар належної якості. 
Пунктом 8.4 Договору сторони передбачили, що у разі поставки неякісного (некомплектного) товару або поставки товару з порушенням вимог безпечності або придатності, або з порушенням розділу 2 Договору постачальник зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 20% вартості цього товару. 
При цьому, пунктом 8.4. Договору прямо визначено, що факт поставки недоброякісного товару підтверджується актом приймального контролю та/або протоколами випробувань та/або експертними висновками, виданими уповноваженою лабораторією. Зазначений товар не зараховується постачальнику у виконання поставки і підлягає заміні в строк 5 робочих днів з дня отримання документа щодо невідповідної якості. Сплата штрафу не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за Договором.
Також, окрім штрафу як виду відповідальності, договором передбачено право замовника у разі поставки товару неналежної якості, підтвердженої протоколами випробувань (експертними висновками), застосувати оперативно-господарську санкцію у вигляді відмови від оплати товару або відмови від прийняття та оплати товару із звільненням замовника від будь-якої відповідальності за такі дії (п. 8.7 Договору).
Таким чином, з урахуванням умов Договору та вищенаведених приписів цивільного законодавства які визначають правову природу договірних зобов`язань, постачальник зобов`язаний передати товар належної якості, перевірка поставленого товару відбувається у момент його прийняття Замовником в обов`язковій присутності представника Постачальника та з подальшим направленням відібраних зразків до уповноважених лабораторій. 
Разом з цим, наявні в матеріалах справи протоколи випробувань харчової продукції від 26.05.2025 № 3733/25-х (первинний) та від 30.06.2025 № 4753/25-х (повторний), складені ДП “УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ”, підтверджують невідповідність поставленої відповідачем продукції ТУ У 10.3-43564009-003:2021. 
Також за наслідками встановленої невідповідності товару вимогам якості комісією позивача за участю представника відповідача складено акт приймального контролю №112 від 17.07.2025, яким запропоновано не приймати поставлену партію продукції. 
Таким чином, проаналізувавши умови укладеного між сторонами Договору, зокрема положень щодо вимог до якості продукції, порядку здійснення контролю та передбачених договором заходів відповідальності у разі виявлення невідповідності товару встановленим вимогам, колегія суддів дійшла висновку, що наявними у справі доказами підтверджується, що відповідачем був поставлений товар неналежної якості. 
В силу приписів ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання (ст. 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Як вже зазначалось, пунктом 8.4. договору передбачена відповідальність постачальника за поставку неякісного товару - штраф у розмірі 20% від вартості цього товару. 
Загальний розмір штрафу, який нараховано позивачем відповідачу за поставку Товару з порушенням вимог щодо якості становить 477 600,00 грн. 
Перевіривши розмір заявлених вимог, Східний апеляційний господарський суд не виявив завищення їх розміру з боку позивача, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищезазначені вимоги є правомірними та підлягають задоволенню повністю.
Заперечення відповідача, що ґрунтуються на наданих ним експертних висновках, зокрема, експертному висновку №001396 п/25 від 09.05.2025 Регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби в Полтавській області, якими встановлено відповідність продукції нормативним документам, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки такі дослідження проводилось не в м. Києві, як то встановлено у п. 3.4. Договору; зразки для аналізу відбиралися без участі представника позивача (п. 3.2., 3.3. Договору). Одночасно, як правомірно врахував суд першої інстанції, результати випробувань продукції після поставки (як первинне так і повторне (ініційовані відповідачем) дали протилежні висновки тим, що зроблені відповідачем перед поставкою товару. Результати лабораторних досліджень, проведених ДП “УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ”, зразки для якого відібрані за участю обох сторін, поширюються на всю партію товару, а результати повторних досліджень є остаточними, оскільки вони проводились за зверненням відповідача (в п. 3.3.2. та 3.4. Договору).
Надані відповідачем документи щодо якості продукції, отримані під час відвантаження товару, не спростовують висновків уповноваженої лабораторії у м. Києві, визначеної Замовником відповідно до умов Договору, якими двічі підтверджено невідповідність поставленого товару вимогам ТУ У 10.3-43564009-003:2021. Результати повторного дослідження зразків харчової продукції від 30.06.2025 № 4753/25-х (повторний), складені ДП “УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ”, підтвердили первинні висновки досліджень від 26.05.2025 №3733/25-х щодо неналежної якості товару.
Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до пп. 3.3.2 Договору, при невідповідності результатів дослідження, навіть за одним показником, Постачальник протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання результатів досліджень, має право звернутись до Замовника (товароодержувача) щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості, яка перебуває у Замовника (товароодержувача) на відповідальному зберіганні, та направлення до уповноваженої лабораторії, яку визначає Замовник. 
Посилаючись на приписи ст. 936 ЦК України, якими встановлено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності, апелянт вважає, що передача на зберігання товару від постачальника до замовника не передбачає переходу права власності на даний товар; на момент відібрання зразків для експертного дослідження, у тому числі повторного, товар знаходився на відповідальному зберіганні Замовника, отже не є поставленим.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що пунктом 8.4 Договору прямо встановлено відповідальність постачальника у разі поставки неякісного товару. 
Також умовами вказаного пункту встановлено, що факт поставки недоброякісної продукції підтверджується актом приймального контролю, складеним Замовником (товароодержувачем) та/або протоколами випробувань та/або експертними висновками уповноваженої лабораторії. 
Таким чином, застосування штрафу не поставлено Договором у залежність від зберігання товару чи переходу права власності на товар, що не виключає застосування передбаченої пунктом 8.4 Договору відповідальності. При цьому, умови п. 8.4. Договору прямо визначають, що факт поставки недоброякісного товару підтверджується актом приймального контролю та/або протоколами випробувань, та/або експертними висновками уповноваженої лабораторії. 
Крім того, Договором передбачено, що у разі виявлення порушень вимог щодо якості товар вважається не поставленим та підлягає заміні (п. 6.9 Договору), а замовник має право відмовитися від прийняття продукції неналежної якості (п. 8.7 Договору). Отже, відмова позивача від прийняття товару є передбаченим Договором способом реагування, який не виключає застосування встановленої договором відповідальності Постачальника.
Доводи апелянта про наявність підстав для зменшення суми штрафу з огляду на наявність експертних висновків, які підтверджують якість поставленого товару, відсутність обґрунтування розміру збитків позивача та відсутність факту переходу права власності на товар судом відхиляються з огляду на таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Так, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Завдання неустойки - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер. Вона не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.
Зменшення неустойки (зокрема пені) є протидією необґрунтованому збагаченню однієї із сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення неустойки спрямоване на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагента на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.
Застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості, водночас зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а його правом і виключно у виняткових випадках.
При цьому реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст.551 ЦК України та ст.233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.
Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з майнового стану сторін, які беруть участь у зобов`язанні; інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язання; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання; невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання; негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.
При цьому, під винятковістю слід розуміти такі обставини, які дозволяють суду при обов`язковому застосуванні штрафних санкцій, передбачених договором або законом, їх зменшити, а не в будь-якому випадку, в разі подання стороною у справі клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.
Також слід зауважити, що штрафні санкції за своєю природою є засобами стимулювання боржника належним чином виконати свій обов`язок, а не покласти на нього додатковий, тому слід розуміти, що передбачені законом санкції будуть застосовані в разі порушення зобов`язань, а їх зменшення скоріше є виключенням.
При цьому, при стягненні неустойки шкода кредитору, завдана порушенням зобов`язання презюмуються (її не треба доводити) і компенсується за рахунок неустойки.
Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що відповідачем не наведено виняткових обставин, за яких можливе зменшення штрафу, а також не надано доказів надмірності заявлених позивачем штрафних санкцій, а тому не вбачав підстав для задоволення означеного клопотання відповідача, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Крім того, відповідач не зазначив та не довів, що розмір стягуваної неустойки може дійсно суттєво вплинути на майновий стан відповідача.
Колегія суддів зазначає, що відповідач, як суб`єкт підприємницької діяльності, яка здійснюється ним на власний ризик, повинен був усвідомлювати можливі наслідки та ризики неналежного виконання умов договору поставки.
Так, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик; особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від вчинення) таких дій.
Якщо обидві сторони правочину є суб`єктами господарської діяльності (професійними комерсантами, підприємцями), стандарти усвідомлення ризиків при вчиненні та виконанні відповідного правочину є іншими, ніж у випадку, якщо б стороною правочину були дві фізичні особи, або суб`єкт господарювання та пересічний громадянин. Стандарт розумної та обачливої поведінки комерсанта набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини. Подібна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №910/17876/19.
Відповідач погодився на включення до договору умов щодо можливості нарахування штрафу внаслідок неналежного виконання зобов`язання.
Відповідачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про його дійсний фінансовий стан, тобто не доведено, що розмір стягуваної з нього неустойки є надмірним тягарем для нього.
Щодо доводів відповідача про відсутність обґрунтування розміру збитків позивача у зв`язку з невиконанням відповідачем договору, суд зазначає, що такі доводи не мають вирішального значення для правильного вирішення спору, оскільки заявлена до стягнення сума є договірною неустойкою (штрафом), встановленою сторонами як спосіб відповідальності за порушення зобов`язання щодо поставки товару належної якості.
Суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення штрафних санкцій. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює надані сторонами докази і наведені ними аргументи.
Умовами договору чітко визначено розмір і підстави для застосування штрафних санкцій; відповідач, укладаючи договір, на них погодився, натомість не поставив позивачу товар належної якості.
За таких обставин суд вважає необґрунтованими посилання апелянта на наявність підстав до зменшення штрафних санкцій.
Враховуючи, що відповідачем не наведено виняткових обставин, за яких можливе зменшення штрафу, а також не надано доказів надмірності заявлених позивачем штрафних санкцій, специфіку правовідносин, що виникли між сторонами, час укладення договору, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій та задоволення таких вимог під час апеляційного перегляду справи.
Інших доводів, якими відповідач обґрунтовує наявність підстав для зменшення розміру неустойки, апеляційна скарга не містить. 
Згідно зі ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до положень ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам. Доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, тому Східний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу ТОВ «АВАНГАРДКОМ» слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 12.11.2025 у справі №910/10109/25 – без змін.
Враховуючи, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.
Керуючись ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРДКОМ» залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Полтавської області від 12.11.2025 у справі №910/10109/25 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 09.02.2026.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Я.О. Білоусова 

Суддя П.В. Демідова