ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 року                          м. Дніпро                            Справа №  904/1117/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )
суддів:                                  .Дарміна М.О., Мороза В.Ф.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача:       Горбенко    І.В.
від позивача:      Цюпа          Ю.О.
від відповідача:  Муходінов М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу    
Приватного акціонерного товариства 
"Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської    області    від 02.06.2025 р. 
( суддя      Мілєва І.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 02.06.2025 р.) 
у справі
за позовом
   Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжпромтехсервіс", 
Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг
до   
Приватного акціонерного товариства 
"Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", 
Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг
про визнання укладеним акту та стягнення 7 441 066,80 грн.       

                                                                         ВСТАНОВИВ:

1.      Короткий зміст позовних   вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Криворіжпромтехсервіс" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", в якій просило суд: визнати укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю “Криворіжпромехсервіс” та Приватним акціонерним товариством “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” акт № 27 від 09.09.2024 р. на систематичне відновлення матеріальних цінностей у сумі 7 441 066,80 грн, у тому числі ПДВ – 1 240 177,80 грн по матеріальній цінності “Корпус барабану млина ММС70Х23 кр.3Бу660910И1-0СБ” у кількості 1 одиниця (штука); стягнути з Приватного акціонерного товариства “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Криворіжпромтехсервіс” 7 696 325,80 грн, з яких: 7 441 066,80 грн – основний борг, 62 505,00 грн – пеня, 51 374,00 грн – 3% річних, 141 380,00 грн – інфляційні втрати.

2.      Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у   справі.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 р. у справі №   904/1117/25   позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжпромтехсервіс" 7 530 359,60 грн, а саме: 7 441 066,80 грн основного боргу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 89 292,80 грн. В решті позову відмовлено.

3.      Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, Приватне акціонерне товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", через систему "Електронний суд",    звернулось до Центрального апеляційного господарського суду    з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 р. у справі № 904/1117/25 в частині відмови в задоволенні позовних вимог в частині визнання укладеним між Позивачем та Відповідачем акту № 27 від 09.09.2024 р. на систематичне відновлення матеріальних цінностей у сумі 7 441 066,80 грн, у тому числі ПДВ - 1 240 177,80 грн, по матеріальній цінності «Корпус барабану млина ММС70Х23 кр.3Бу660910И1-0СБ» у кількості 1 одиниця (штука) скасувати та ухвали в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, визнавши укладеним між Позивачем та Відповідачем акту № 27 від 09.09.2024 р. на систематичне відновлення матеріальних цінностей у сумі 7 441 066,80 грн, у тому числі ПДВ - 1 240 177,80 грн, по матеріальній цінності «Корпус барабану млина ММС70Х23 кр.3Бу660910И1-0СБ» у кількості 1 одиниця (штука).
4.     Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає, що оскаржуване рішення є: незаконним, оскільки ухвалено з порушенням норм матеріального права; не відповідає завданню господарського судочинства; прийняте з порушенням норм процесуального права.
При цьому Скаржник зазначає, що відповідно до п. 8.4. Договору зобов`язання щодо складання, оформлення та здачі в облік Замовнику Актів виконання робіт з Додатками у відповідності до п. 2.3. Договору, а також рахунків-фактур покладається на Підрядника. Зобов`язання Підрядника щодо виконання робіт не вважаються виконаними до надання оригіналів вказаних вище документів. Відсутність належного документального оформлення господарської операції ( відновлення матеріальних цінностей у сумі     7 441 066,80 грн, у тому числі ПДВ – 1 240 177,80 грн по матеріальній цінності корпусу барабану млина ММС70Х23 кр.3Бу660910И1-0СБ) відповідними первинними документами, зокрема Актом № 27, унеможливлює здійснення відображення в обліку ПРАТ «ІНГЗК» зазначеної операції.
Відтак, на думку Скаржника, відмова суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог в частині визнання укладеним між Позивачем та Відповідачем акту № 27 від 09.09.2024 р. на систематичне відновлення матеріальних цінностей у сумі 7 441 066,80 грн, у тому числі ПДВ - 1 240 177,80 грн, по матеріальній цінності «Корпус барабану млина ММС70Х23 кр.3Бу660910И1-0СБ» у кількості 1 одиниця (штука) є незаконною, адже створює для Відповідача наслідки неможливості належного відображення в обліку ПРАТ «ІНГЗК» зазначеної операції.

5.      Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
      Позивач не скористався своїм правом згідно ч.1   ст. 263 ГПК України   та не надав суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3   ст. 263 ГПК   України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6.      Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2025 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді – Дармін М.О., Мороз В.Ф..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.06.2025 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської    області матеріали справи/копії матеріалів справи   № 904/1117/25.
Матеріали справи №   904/1117/25   надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2025 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"   на рішення Господарського суду Дніпропетровської    області    від 02.06.2025 р. у справі   № 904/1117/25   залишено без руху, надано Апелянту строк для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору.
Після усунення недоліків апелційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.07.2025 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу    до розгляду в судове засідання   на 03.12.2025 р..
У судовому засіданні 03.12.2025 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7.     Встановлені судом обставини справи.
14.12.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Криворіжпромтехсервіс" ( Підрядник ) та Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" ( Замовник ) було укладено договір № 2056-35, відповідно до п. 1.1 якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати у порядку і на умовах цього договору роботи з відновлення матеріальних цінностей ПРАТ «ІНГЗК», перелік яких наведено у відповідних додатках (специфікаціях), які є невід`ємною частиною цього договору. Роботи виконуються на території Підрядника.
Замовник зобов`язується надати підряднику матеріальні цінності ( далі – МЦ ) для виконання робіт, прийняти та оплатити виконані роботи у порядку та у строки, передбачені цим договором ( п. 1.2. договору ).
Ціна робіт відповідає рівню звичайних цін, виходячи із специфіки і способу виконання робіт, визначається на підставі погоджених сторонами специфікацій ( п. 3.1. договору ).
Оплата Замовником виконаних робіт проводиться поетапно, протягом строку, зазначеного в кожній специфікації до договору окремо, від дати підписання сторонами актів виконаних робіт, на підставі наданих Підрядником рахунків та податкових накладних в облік ( п. 4.1. договору ).
Оплата Замовником виконаних підрядником робіт виконується в національній валюті України шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Підрядника ( п. 4.2. договору) .
Якщо під час приймання робіт або протягом гарантійного строку будуть виявлені недоліки, що виникли з вини Підрядника ( у т.ч. у частині кількості, якості), сторонами оформлюється дефектний акт ( додаток № 3 до цього договору ). Дефектний акт складається замовником, який вказує перелік недоліків у виконаних роботах та строки їх усунення. Строки усунення виявлених недоліків не повинні перевищувати строків виконання робіт, вказаного в відповідних специфікаціях або графіках виконання робіт ( додаток № 4 до цього договору ). Підрядник зобов`язується протягом трьох днів, з моменту отримання дефектного акту ( у відповідності до п. 14.3. договору ) підписати його і направити замовнику. Сторони домовились, що не підписання, не направлення або несвоєчасне направлення підрядником дефектного акту прирівнюється до безумовної згоди підрядника зі змістом дефектного акту, складеного замовником. Замовник не підписує акти виконаних робіт ( за якими виявлені неякісно виконані роботи ) Підрядника до усунення дефектів. Усунення неякісно виконаних робіт проводиться Підрядником за свій рахунок, у строках та на умовах, обумовлених сторонами в дефектному акті ( п. 4.5. договору ).
Замовник має право відмовитися від приймання робіт у разі виявлення недоліків, які не можуть бути усунуті. В такому випадку Замовник проводить розрахунок збитків, сума яких компенсується за рахунок підрядника, у тому числі шляхом її утримання з коштів, які належать до виплати підряднику за виконання робіт та поставки матеріалів ( п. 4.7.   договору ).
Замовник зобов`язаний прийняти роботи, виконані Підрядником, провести огляд їх результатів; при виявлені відхилень від умов даного договору або інших недоліків - негайно повідомити про них підрядника ( п. 7.3.3. договору ).
Не пізніше 1 ( одного ) робочого дня з моменту закінчення виконання робіт за цим договором або за окремими об`єктами, Підрядник направляє замовнику повідомлення у письмовій формі про закінчення робіт ( п. 8.1. договору ).
Приймання виконаних робіт виконується на території Замовника ( п. 8.3. договору ).
Зобов`язання щодо складання, оформлення та здачі в облік замовнику актів виконання робіт з додатками відповідно до п. 2.3. даного договору, а також рахунків-фактур покладається на Підрядника, зобов`язання Підрядника щодо виконання робіт не вважаються виконаними до надання оригіналів вказаних вище документів. У випадку необ`єктивного ( некоректного ) відображення інформації у актах виконаних робіт, пов`язаної з обсягами, строками, періодом виконання робіт, вартістю робіт, а також інформації відносно використаних при виконанні робіт матеріалів, ТМЦ та послуг, підрядник виплачує замовнику штраф у розмірі 10% від суми ( з урахуванням ПДВ ), вказаної у відповідному акті виконаних робіт за кожен випадок недостовірного відображення ( п. 8.4. договору ).
Останній термін здачі актів виконаних робіт з додатками, відповідно до п. 2.3. цього договору в облік замовника - не пізніше, ніж за 4 робочих дні до закінчення місяця виконання робіт/надання послуг ( п. 8.5. договору ).
Замовник зобов`язаний після отримання актів виконаних робіт з додатками відповідно до п. 2.3. даного договору провести огляд результатів виконання робіт Підрядником та при відсутності недоліків прийняти їх, підписавши надані підрядником акти виконаних робіт з додатками відповідно до п. 2.3. цього договору. Якщо під час приймання результатів виконання робіт будуть виявлені недоліки, сторони керуються п. 4.5. цього договору ( п. 8.6. договору ).
У разі виникнення між Замовником та Підрядником спору щодо недоліків виконаних робіт або їх причин, на вимогу будь-якої із сторін повинна бути призначена експертиза. Експертна організація та умови проведення експертизи визначаються за згодою сторін. Витрати на проведення експертизи несе замовник. У разі, коли експертизою встановлено факт порушень договору або причинного зв`язку між діями Підрядника та виявленими недоліками, на яких наполягав Замовник, понесені Замовником витрати на проведення експертизи компенсуються за рахунок підрядника ( п. 8.7. договору ).
Якщо після приймання робіт, протягом гарантійного строку, Замовник виявить відхилення від умов договору або інші дефекти виконаних робіт, які не могли б бути встановлені при звичайному способі їх прийняття ( приховані недоліки ), у тому числі такі, які були навмисне приховані підрядником або субпідрядником, він зобов`язаний повідомити про це підрядника ( п. 9.3. договору ).
Підрядник несе відповідальність за дефекти виконаних робіт, виявлені протягом гарантійного строку, якщо не доведе, що вони виникли внаслідок: природного зношення об`єкта або його частин; неправильної його експлуатації або неправильності інструкцій щодо його експлуатації, розроблених самим замовником або залученими ним іншими особами; неналежного ремонту об`єкта, який здійснювався самим замовником ( п. 9.4. договору ).
За невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. Сплата штрафу не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань ( п. 10.1. договору ).
У разі порушення строку оплати виконаних робіт, замовник виплачує підряднику пеню у розмірі 0,01% від невиплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка була дійсна у період, за який нараховується пеня (п. 10.2. договору).
За усіма видами зобов`язань та відповідальності сторін встановлюється загальний строк позовної давності тривалістю три роки ( за винятком строків позовної давності, що перевищують трирічний період у відповідності до чинного законодавства України ) ( п. 14.6. договору ).
Усі зміни та доповнення до цього договору є невід`ємною його частиною та дійсні лише у тому випадку, якщо вони вчинені у письмовій формі, підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін ( п. 14.7. договору ).
14.12.2023 р. сторони підписали специфікацію № 1 до договору, в якій погодили роботи, що підлягають виконанню, а саме: відновлення корпусу барабану млина ММС 70Х23, кр.3Бу660910И1-0СБ, на загальну суму 7       441   066,80 грн з ПДВ; оплата виконаних робіт проводиться шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника протягом 10 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт обома сторонами.
15.12.2023 р. сторони підписали акт приймання-передачі сировини, запчастин та інших ТМЦ №   4903716619   від 15.12.2024 р., яким передано в ремонт товарно-матеріальну цінність замовника - корпус барабану млина ММС70Х23 кр.3Бу660910И1-0СБ у кількості 1 одиниця ( штука ).
Позивач зазначив, що листом № 523 від 17.06.2024 р. повідомив Відповідача про завершення ремонтних робіт та запропонував створити комісію для прийняття робіт 21.06.2024 р.. 
21.06.2024 р. комісією у складі директора ТОВ «Криворіжпромтехсервіс» Олійника В.М. і головного інженера Половинкіна І.П., а також механіка Трюхана В.О. проведено огляд барабану млина ММС 70Х23 кр.3Бу660910И1-0СБ, по якому проведено відновлювальні роботи на території ТОВ «Криворіжпромтехсервіс». Під час огляду встановлено, що всі роботи з ремонту виконані у повному обсязі згідно з технічним завданням та відомістю дефектів. Зауважень до якості виконаних робіт не виявлено. За результатами огляду було складений Акт огляду від 21.06.2024 р..
Позивач стверджував, що за результатами огляду 21.06.2024 р. Відповідачу було вручено документацію відповідно до умов договору, у тому числі рахунок та акт № 27.  В подальшому Позивачем було сформовано акт на систематичне відновлення матеріальних цінностей № 27 від 09.09.2024 р. про виконання робіт: відновлення корпусу барабану млина ММС 70Х23, кр.3Бу660910И1-0СБ на суму 7   441   066,80 грн та рахунок на оплату № 51 від 09.09.2024 р. на суму 7   441   066,80 грн. Позивач зазначив, що 09.09.2024 р. листом № 546 від 09.09.2024 р. Відповідачу було повторно направлено акт № 27 на систематичне відновлення матеріальних цінностей на суму 7 441066,80 грн, який Позивач просив підписати та здійснити оплату по ньому. Позивач наголошує, що у 2024 році у ПРАТ «ІНГЗК» відбулася реорганізація структурних підрозділів і всі директори структурних підрозділів фактично знаходяться (офіс) за адресою м. Кривий Ріг, вул. С. Тільги, 14. Позивач багаторазово був запрошений за цією адресою до участі у перемовинах, обміну і підписання паперових документів, перебував у приміщенні, спілкувався з керівництвом. Тому це є одна із адрес фактичного перебування керівництва (директорів) ПРАТ «ІНГЗК» у м. Кривий Ріг, які уповноважені на вирішення питань, підписання актів. Відповіді на лист № 546 від 09.09.2024 р. не отримано, акт № 27 від 09.09.2024 р. Відповідачем не підписаний і не повернутий Позивачу, Відповідач умисно порушує п.2.3. договору і ухиляється від підписання акту виконаних робіт. Також, як зазначає Позивач, 14.03.2025 р. разом із позовною заявою і додатками до неї надіслано на юридичну адресу 50064, Україна, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Рудна, буд.47, оригінали акту № 27 від 09.09.2024 р., рахунку на оплату № 51 від 09.09.2024 р.. Однак, як зазначає Позивач, Відповідач акт № 27 від 09.09.2024 р. не підписав та не повернув, оплату не здійснив. Позивач наголошує, що відповідно до акту огляду від 21.06.2024 кр. омісією Замовника зауважень щодо якості не виявлено, більше того, комісією встановлено, що всі роботи з ремонту виконані у повному обсязі згідно з технічним завданням та відомістю дефектів. Оскільки Відповідач необґрунтовано та безпідставно ухиляється від підписання спірного акту виконаних робіт, Позивач вважає, що акт № 27 на систематичне відновлення матеріальних цінностей на суму 7   441 066,80 грн є укладеним між Позивачем та Відповідачем з дати 09.09.2024 р.. Позивач зазначає, що Відповідач акт виконаних робіт не підписав, заборгованість не сплатив, у зв`язку із чим просив суд визнати укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Криворіжпромехсервіс» та Приватним акціонерним товариством «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат акт № 27 від 09.09.2024 р. на систематичне відновлення матеріальних цінностей у сумі 7 441 066,80 грн, у тому числі ПДВ – 1 240 177,80 грн, по матеріальній цінності «Корпус барабану млина ММС70Х23 кр.3Бу660910И1-0СБ» у кількості 1 одиниця (штука) та стягнути з відповідача 7 441 066,80 грн основного боргу.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі про часткове задоволення позовних вимог - стягнення з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжпромтехсервіс" 7 530 359,60 грн, а саме: 7 441 066,80 грн основного боргу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 89 292,80 грн. В решті позову було відмовлено.

8.        Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Зважаючи на те, що Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" оскаржує рішення місцевого господарського суду виключно у частині відмови в задоволенні позовних вимог в частині визнання укладеним між Позивачем та Відповідачем акту № 27 від 09.09.2024 р. на систематичне відновлення матеріальних цінностей у сумі  7 441 066,80 грн, у тому числі ПДВ - 1 240 177,80 грн, по матеріальній цінності «Корпус барабану млина ММС70Х23 кр.3Бу660910И1-0СБ» у кількості 1 одиниця (штука), колегія суддів здійснює апеляційний перегляд судових рішень лише у межах зазначених позовних вимог.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду в оскаржуваній частині залишити без змін, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволені позову в частині визнання укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Криворіжпромехсервіс» та Приватним акціонерним товариством «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат акту № 27 від 09.09.2024 р. на систематичне відновлення матеріальних цінностей у сумі 7 441 066,80 грн, у тому числі ПДВ – 1 240 177,80 грн, по матеріальній цінності «Корпус барабану млина ММС70Х23 кр.3Бу660910И1-0СБ» у кількості 1 одиниця (штука), місцевий господарський суд дійшов висновку, що Позивачем було виконано, а Відповідачем прийнято в повному обсязі роботи за договором на суму 7 441 066,80 грн, а спірний акт № 27 Відповідачем було погоджено 18.03.2025 р., а також враховуючи, що суд вирішив стягнути з Відповідача на користь Позивача вартість виконаних робіт за актом № 27 у розмірі 7 441 066,80 грн, то такий спосіб захисту як визнання укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Криворіжпромехсервіс» та Приватним акціонерним товариством «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат акту № 27 від 09.09.2024 р. не є ефективним і можливим з точки зору подальшого примусового виконання судового рішення. Отже, господарський суд, дійшовши висновку про те, що предмет позову у вказаній частині не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, що є підставою для відмови.
Між сторонами у цій справі виникли правовідносини у сфері виконання підрядних робіт. На підставі укладеного сторонами Договору, Позивач зобов`язався у порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконати у порядку і на умовах цього договору роботи з відновлення матеріальних цінностей ПРАТ «ІНГЗК», а Замовник зобов`язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх.
Згідно з частинами першою, третьою   ст. 509 ЦК України   зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом статей   525,   526   цього   Кодексу   одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини другої   ст. 509 ЦК України   зобов`язання виникають з підстав, встановлених   статтею 11 цього Кодексу, за змістом якої цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.
Судом встановлено, що між сторонами виникли та склалися правовідносини у сфері виконання підрядних робіт.
Відповідно до частини першої   ст. 837 ЦК України   за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові; якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (частина перша   ст. 853 ЦК України).
Ст. 882 ЦК України   встановлює, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або якщо це передбачено договором, етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
У контексті доводів апеляційної скарги та висновків суду попередньої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що правова позиція щодо застосування судами частини четвертої   ст. 882 ЦК України   є сталою та послідовною в судовій практиці Верховного Суду. Так, зокрема, стосовно акта виконаних робіт за договором підряду, підписаного однією стороною, правовий висновок викладено у пункті 6.3 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 р. у справі № 910/7446/18 та інших ( у тому числі і постанова Верховного Суду від 16.09.2022 р. у справі № 913/703/20 ). Цей висновок полягає в тому, що "передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором".
За загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг/виконання робіт, як зі сторони замовника, так і виконавця ( підрядника ), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору ( договорів ) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги ( виконані роботи ) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів ( підписаних уповноваженими представниками обох сторін ) є вторинною, похідною ознакою.
Водночас   неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи. Таких висновків також дотрималася і об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.06.2023 р. у справі № 914/2355/21.
У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.09.2022 р. у справі № 913/703/20 також зазначено, що відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акту. У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. У такому разі генпідрядник повинен довести, що він надсилав замовнику акт   та, у випадку необґрунтованої відмови останнього від його підписання, реальне виконання робіт за договором   ( такі висновки також наведені і у постановах Верховного Суду від 21.08.2019 р. у справі № 917/1489/18, від 18.07.2019 р. у справі № 910/6491/18, від 19.06.2019 р. у справі № 910/11191/18 ).
Якщо замовник в порушення вимог ст. ст.   853,   882 ЦК України   безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог ст. ст. 525,   526 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 р. у справі № 910/2184/18, від 16.09.2019 р. у справі № 921/254/18, від 15.10.2019 р. у справі № 921/262/18.
Як слушно зазначив суд першої інстанції обраний Позивачем спосіб захисту, зокрема, шляхом визнання укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Криворіжпромехсервіс» та Приватним акціонерним товариством «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат акту № 27 від 09.09.2024 р. фактично направлений на встановлення факту, що судом може бути здійснено лише в порядку оцінки доказів під час вирішення спору про захист права чи охоронюваного законом інтересу у межах належного способу захисту. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з місцевим господарським судом, що не підлягають задоволенню позовні в частині визнання укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Криворіжпромехсервіс» та Приватним акціонерним товариством «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат акту № 27 від 09.09.2024 р. на систематичне відновлення матеріальних цінностей у сумі 7 441 066,80 грн, у тому числі ПДВ – 1 240 177,80 грн, по матеріальній цінності «Корпус барабану млина ММС70Х23 кр.3Бу660910И1-0СБ» у кількості 1 одиниця (штука).
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування   в оскаржуваній частині  рішення місцевого господарського суду,   оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9.      Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час ухвалення рішення суду в оскаржуваній частині не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги  в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду в оскаржуваній частині підлягає  залишенню без змін.

10.   Судові витрати.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
 На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"   - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської    області    від 02.06.2025 р. у справі   № 904/1117/25   - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право  касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.     
Повний текст постанови складено  04.12.2025 р.

Головуючий суддя                                                                                                                            І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                                                                             М.О. Дармін

        Суддя                                                                                                                                      В.Ф. Мороз