ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

Справа № 483/1656/25
Провадження № 2/483/158/2026
РІШЕННЯ
Іменем України
19 січня 2026 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючої – судді Шевиріної Т.Д.,
за участю секретаря – Шилінскас О.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, – 

В С Т А Н О В И В :

11 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є розірвання шлюбу з відповідачем.
Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 23 квітня 2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні стосунки припинені, шлюб фактично розпався, у зв`язку із чим позивачка просила розірвати їхній з відповідачем шлюб.
15 грудня 2025 року судом відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Дослідивши позовну заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 квітня 2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 145 (а.с. 6). 
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За змістом частин третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі – СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст. 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу.
За змістом ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Враховуючи той факт, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст. 24 СК України.
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд, враховуючи клопотання позивачки, залишає їй прізвище « ОСОБА_4 ». 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Судом встановлено, що позивачкою сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1 211 грн 20 коп., що підтверджується відповідною квитанцією.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом ч. 1 статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З урахуванням викладеного, а також того, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, відповідач визнав позов та подав до початку розгляду справи до суду відповідну заяву, беручи до уваги клопотання позивачки про віднесення судових витрат на її рахунок, суд дійшов висновку про повернення позивачці з державного бюджету 50 % судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України,–

У Х В А Л И В : 

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 23 квітня 2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 145, – розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище – ОСОБА_4 . 

Повернути  ОСОБА_1 з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з квитанцією №4084-8577-0682-2835 від 10 грудня 2025 року, в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп..

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 19 січня 2026 року.

Головуюча: